Шестеринці
![]() | Ця стаття має кілька недоліків. Будь ласка, допоможіть удосконалити її або обговоріть ці проблеми на сторінці обговорення.
|
село Шестеринці | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | ![]() | ||||
Область | Черкаська область | ||||
Район | Лисянський район | ||||
Рада | Шестеринська сільська рада | ||||
Облікова картка | картка | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | 1670 | ||||
Населення | 427 (2005) | ||||
Поштовий індекс | 19324 | ||||
Телефонний код | +380 4749 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 49°12′44″ пн. ш. 30°55′43″ сх. д. / 49.21222° пн. ш. 30.92861° сх. д.Координати: 49°12′44″ пн. ш. 30°55′43″ сх. д. / 49.21222° пн. ш. 30.92861° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря |
145 м | ||||
Водойми | р.Гнилий Тікич | ||||
Відстань до районного центру |
14 км | ||||
Найближча залізнична станція | Хлипнівка | ||||
Відстань до залізничної станції |
7 км | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 19324, Черкаська обл., Лисянський р-н., с. Шестеринці | ||||
Сільський голова | Артем Кононенко Анатолійович | ||||
Карта | |||||
Мапа | |||||
![]() |
Шестери́нці — село в Україні, в Лисянському районі Черкаської області. Центр Шестеринської сільської ради.
Населення села становить 427 осіб (2005; 455 в 2001).
Шестеринці розташовані на обох берегах річки Гнилий Тікич, в місці, де до нього впадає його ліва притока Зубря. З усіх боків село оточене лісовими масивами.
Через село проходить залізниця та раніше проходила вузькоколійка до тепер демонтованого Почапинського цукрового заводу. На останній знаходилась станція Шестеринці.
Ще в 1670 році польський король Михайло відписав село Шестеринці ченцям Лисянського Свято-Троїцького монастиря. Майже через століття в селі збудували церкву з вільхових кругляків на честь великомученика Георгія. У 1825 р. службу для мирян вів отець Фетовген Левицький. Він же реєстрував шлюби у метричній книзі, реєстрував новонароджених і померлих.
Збігали роки, як води, змінювалися землевласники Тишковські, Анна Залеська. Поміщики володіли 623 десятинами землі, церковнослужителі — 36 десятинами, а селяни — 781 десятиною. Господарство у маєтку вів Людвіг Пахловецький.
У 1900 році в селі налічувалося 274 двори, проживало 1656 жителів, з яких 852 — особи чоловічої статі, 804 — особи жіночої статі. На цей рік в селі діяла православна церква, церковно-приходська школа, 8 вітряних млинів, 3 кузні, магазин із хлібними запасами, сільський банк, в якому на 1 січня 1900 р. було 14 крб. 11 коп. готівкою і 3461 крб. у позиці. В 1933 році в селі було створено колгосп «1 Травня», головою правління було обрано Браславця Степана. В цьому ж році в Шестеринцях була заснована буровугільна шахта. В 1934 році розпочалось будівництво вузькоколійної залізниці.
Чорною птицею промайнули 1932—1933 роки, забравши у вічність 320 осіб. На сільському кладовищі в пам'ять про померлих у роки голодомору споруджено двометровий дерев'яний хрест. Не обминула затишного чепурного села «у долинці» Друга світова війна. Протягом трьох років Шестеринці перебували в німецькій окупації. Шестеринська трагедія, що сталася 24 січня 1944 року забрала життя 86 мирних жителів.
Шестеринській трагедії передували активні дії місцевих партизан: було роззброєно двох поліцаїв в селі Почапинці, розбито сепаратор, конфісковано кооперативний магазин, підірвано в Шестеринцях два залізничні мости на вузькій колії, затримано рух потягів на десять днів. Напередодні трагедії 23 січня 1944 року партизани обстріляли німецьку машину, яка рухалась по шосе у бік міста Звенигородки. В результаті короткої сутички 9 фашистів було вбито, а двоє змогли втекти. Наступного дня вдосвіта німці зігнали жителів села до церкви, запалили хати. «Що ваші брати і батьки зробили з нашими офіцерами, те ми зробимо і вам. За кожного вбитого німця буде знищено десять ваших людей», — так сказав офіцер. Всіх чоловіків і хлопчиків було розстріляно, врятувалися лише ті підлітки, котрим матері встигли накинути на голови хустки.
Поет Яків Івашкевич, в своєму вірші "Шестеринська трагедія", так описав ті жахливі події: Мов сіло спочити в затишку,в долинці Із Лисянки йдучи село Шестеринці. На березі річки,на схилі німому Присипало снігом важку його втому. Присипало снігом,закутало в тугу Ні гомону з поля,ні пісні із лугу. Отож,ніби привид,у кожні ворота Бреде по городах карателів рота. Гарчать по дворах,де не глянь,хрестоносці, Сліпі в своїй вірі і чорні від злості. Зігнали до церкви старого й малого Молитися кулям віч-на- віч із Богом. - Ви есть партизани,- один офіцерик почав верещати,неначе істерик. -Ми вас убивайт за немецькі солдати. Й звели бузовіри свої автомати. Жінки голосити та Застрекртіло й забризкало кров'ю посічене тіло. Діди сивоброві,маленькі хлоп'ята Упали на купу,обнявши брат брата. Насупивсь скорботно в куточку Спаситель - Навіщо для храму це глумство нечисте? Ревла завірюха навколо зловіще Побито ж невинних:навіщо,завіщо?? Літа прошуміли прудкі та ласкаві У праці звитяжній,у щасті,у славі Над Тікичем срібним у тихій долинці,немов у віночку,нові Шестеринці. І виросли люди в селі молодому від щедрого сонця й весняного грому І сяє тут гранями пам'ятник вічний,як символ безсмертя загиблим трагічно. Приходять до нього під клени,у скверик,бабусі старенькі,сільські піонери, Бо пам'ять незгасна живе в односельців У кожній родині,у кожному серці.
У центрі села височіє пам'ятник загиблим в Шестеринській трагедії та воїнам Другої світової війни.
Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 504 особи, з яких 213 чоловіків та 291 жінка[1].
За переписом населення України 2001 року в селі мешкали 452 особи[2].
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року[3]:
Мова | Відсоток |
---|---|
українська | 98,02 % |
російська | 1,98 % |
На території села археологи знайшли древню могилу.
Шестеринці мають навчально-виховний комплекс, що поєднує в собі дошкільний навчальний заклад та загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів. Серед релігійних громад в селі присутня Помісна незалежна християнська церква повного Євангелія.
В селі працюють фельдшерсько-акушерський пункт, сільська бібліотека та Будинок культури.
В Шестеринцях бував свого часу Тарас Григорович Шевченко. Тут народився науковець (агрохімік та фізіолог рослин), педагог, доктор сільськогосподарських наук Олексій Хоменко (1919—1994).
- ↑ Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Черкаська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- ↑ Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Черкаська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою, Черкаська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України.
- Погода в селі Шестеринці [Архівовано 29 березня 2008 у Wayback Machine.]
- Сторінка в Facebook, присвячена селу Шестеринці
![]() |
Це незавершена стаття з географії Черкаської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |