Argumentum ad hominem
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ae/Aristotle_Altemps_Inv8575.jpg/220px-Aristotle_Altemps_Inv8575.jpg)
Argumentum ad hominem (Argumentum ad personam) або Перехід на особистості (латиною, дослівно: «Аргумент спрямований на людину») — одна із неформальних логічних хиб, яка полягає у спробі спростувати аргумент посиланням на характер, мотив або інший атрибут особи, що приводить аргумент, або особи пов'язаної з аргументом, замість посилання на неспроможність самого аргументу, об'єктивні факти або логічні міркування.
Розрізняють два типи цієї хиби: образливий та ситуативний.
Цю фразу вживають, коли замість спроби довести неістинність вислову, вдаються до нападок на опонента. Наприклад, якщо твердять, що філософські погляди Френсіса Бекона хибні, оскільки він був усунутий з посади канцлера за нечесність. Або якщо хибність тверджень встановлюється на підставі того, що вони належать комуністам, католикам або «западенцям». Причиною, чому ця хибна аргументація може бути тим не менше переконливою, є психологічний процес переносу. Якщо вдається викликати почуття осуду стосовно особи опонента, воно може переноситися на слова та погляди цієї людини.
Цей підвид ad hominem полягає у прив'язуванні поглядів опонента до обставин, у котрих він перебуває. Тобто, якщо дехто, замість того, щоб намагатися довести істинність свого твердження, намагається переконати свого опонента, що той зобов'язаний із ним погодитися з причини своєї особливої ситуації. Наприклад, якщо опонентом є віруюча особа, то аргументація, що опонент повинен погодитися з певним висновком, бо його заперечення означатиме незгоду зі Святим Письмом, є зразком «ситуативного переходу на особистості».
Іншим класичним прикладом є історія про мисливця, котрий на закид «як йому не соромно позбавляти життя невинних тварин заради свого задоволення» у відповідь запитав свого критика, чому той позбавляє життя невинну худобу, м'ясо котрої він споживає. Мисливець у цьому випадку винен у тому, що вдався до ситуативного argumentum ad hominem, оскільки, замість того щоб довести своє право на полювання, він вказує на те, що його критик не має права засуджувати його у зв'язку з особливими обставинами критика, а саме що той не є вегетаріанцем.
Аргументація на зразок наведеної вище є некоректною, оскільки вона не має за мету встановлення істинності чи хибності твердження, а прагне досягнути згоди опонента у зв'язку з його особливими обставинами. Це часто вдається, оскільки така аргументація буває дуже переконливою.
Другий спосіб вживання ситуативного ad hominem полягає у запереченні твердження опонента, коли твердять, що висновки, що їх дотримується опонент, продиктовані його спеціальними інтересами, а не раціональними доказами чи фактами. Наприклад, коли твердження виробників машин про корисність високих митних тарифів на імпорт машин відкидаються на підставі того, що вони природно зацікавлені у підтримці цього твердження.
Ситуативний перехід на особистості може розглядатись як частковий випадок образливого. Справді, використання ситуативного переходу на особистості полягає у вказуванні на розбіжності між поглядами опонента або між його поглядами та вчинками, що може розглядатися як образа. Другий варіант вживання ситуативного ad hominem полягає у звинуваченні опонента в настільки сильній упередженості, що аргументи того є просто раціоналізацією висновків, які диктуються його інтересами, що є очевидно образливим.
- опонентові заявляють, що він не розуміється на темі обговорення;
- опонентові висуваються звинувачення і нав'язують провину за недостатність дій, через відсутність яких виникла ситуація, що обговорюється;
- опонента відверто обзивають і принижують фразами на зразок «Щось в тебе з пам'яттю не те», «Щось в тебе з логічним мисленням не те»….тощо
Таку тактику часто використовують на форумах для зведення нанівець конструктивної розмови. Людей, що так діють, зазвичай називають троль.
- А у вас негрів лінчують
- Демагогія
- Дискредитація
- Звернення до авторитету
- Логіка
- Логічні хиби
- Методи пропаганди
- Отруєння джерела
- Підроблені новини
- Полілогізм
- Репутація
- Список латинських висловів
- Фундаментальна помилка атрибуції
- Чорний піар
- Argumentum ad personam
- Reductio ad Hitlerum
- Tu quoque
- Whataboutism
- ↑ Walton 2001, p. 208; Tindale 2007, p. 82.
- Яценко С. С. Парасофізми. — К.: Видавничий дім «Руське слово», 2011. — 84 с.
- Douglas N. Walton (2008). 6. Personal attack in argumentation. Informal logic: a pragmatic approach. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-88617-8.
- Яценко С. С. Софістика / С. С. Яценко. — К. : ТОВ «Сік Груп Україна», 2016, 208 с. ISBN 978-617-7092-95-6
- Уолтон Д. Аргументы ad hominem / Пер. с англ. Н. Я. Мазлумяновой. — М.: Институт Фонда «Общественное мнение», 2002. обзор книги
- Лисанюк Е. Н. Аргумент ad hominem с точки зрения логики / Лисанюк Е. Н., Слинин Я. А. (ред) Логико-философские штудии −6 (сборник статей) — СПб, 2008. С. 51—68.
![]() |
Це незавершена стаття з логіки. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|