В'юн звичайний
В'юн звичайний | |
---|---|
![]() | |
Біологічна класифікація | |
Царство: | Тварини (Animalia) |
Тип: | Хордові (Chordata) |
Клас: | Променепері (Actinopterygii) |
Ряд: | Коропоподібні (Cypriniformes) |
Родина: | В'юнові (Cobitidae) |
Рід: | В'юн (Misgurnus) |
Вид: | В'юн звичайний (M. fossilis)
|
Біноміальна назва | |
Misgurnus fossilis (Linnaeus, 1758)
|
В'юн звичайний (Misgurnus fossilis) — риба родини В'юнових (Cobitidae).
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c2/Vingerjas.jpg/250px-Vingerjas.jpg)
Тіло подовжене, злегка стисле з боків, вкрите дрібною лускою. Голова невелика, витягнута вперед. Рот звернений донизу й оточений десятьма вусиками, з яких чотири знаходяться на верхній щелепі, два — в кутах рота й чотири — на нижній щелепі. Очі маленькі, розташовані біля самого чола, жовті. Плавці дрібненькі, хвостовий закруглений. Забарвлення залежить від умов проживання. Спина бура, з численними дрібними темними плямами, черевце жовтувате й також плямисте. Посередині тіла розташована широка темна смуга, а вище і нижче неї — по одній вужчій і короткій. Плавці коричневі, спинний і хвостовий — усіяні темними плямами.
Поширення цієї риби досить обмежено. Зустрічається в прісних водоймах Європи та Азії. У Європі поширений на північ від Альп від річки Маас до Ладоги; у північному Причорномор'ї від Дунаю до Кубані; в басейнах Волги та Уралу. Як вид-вселенець відзначається у Британії, Скандинавії, Апеннінах, Іберії, Криму і басейнах Адріатики, Егейського та Білого морів, а також в басейні Рони (Франція).
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Misgurnus_fossilis.jpg/250px-Misgurnus_fossilis.jpg)
В'юн дуже невибагливий до умов існування й може бути там, де інші риби відсутні. Може дихати зябрами, поверхнею шкіри й за допомогою кишківника. При нестачі кисню підіймається до поверхні води, захоплює ротом повітря й пропускає його через кишківник, видаючи звук, що нагадує писк. При пересиханні водойми в'юн впадає в сплячку, завдяки чому потреба організму в кисні знижується. При висиханні водоймища він заривається в мул і повертається в воду лише після дощів. У зв'язку з цим в'юна можна зустріти в сильно замулених озерах, річках, заплавах, де він постійно перебуває біля дна або занурившись до мулу. У таких місцях він зустрічається зграйками. Велику частину дня в'юн виявляє незначну активність і лише з настанням сутінків і вночі виходить на пошуки їжі.
Статевозрілим стає в віці трьох років. Самиці плодовиті. Наприклад, в особин з верхнього Дністра довжиною 17-24 см і масою 44-140 г налічувалося 11,6-38,7 тисячі ікринок. Нереститься в травні-червні. При температурі води близько 15 °C через 7-8 добу з'являються личинки, довжина яких не перевищує 5 мм. Зростає в'юн досить інтенсивно. Так, у верхньому Дністрі в перші три роки життя його річні прирости становлять понад 4 см, в трирічному віці риба досягає довжини в середньому понад 13 см. З настанням статевої зрілості темп зростання знижується, і довжина тіла п'ятирічних в'юнів становить 18-23 см.
В'юн живиться дрібними молюсками, черв'яками, личинками комах та іншими придонними організмами. І сам часто є об'єктом живлення багатьох хижих риб — щуки, окуня, миня, у зв'язку з чим риболови-любителі часто використовують його для наживки.
- Misgurnus fossilis at FishBase [Архівовано 16 січня 2013 у Wayback Machine.]
- В'юн
- Червоний список МСОП видів із найменшим ризиком (LC)
- В'юн
- Тварини, описані 1758
- Прісноводні риби
- Риби Австрії
- Риби Бельгії
- Риби Данії
- Риби Естонії
- Риби Латвії
- Риби Литви
- Риби Нідерландів
- Риби Німеччини
- Риби Польщі
- Риби Румунії
- Риби Словаччини
- Риби Угорщини
- Риби України
- Риби Франції
- Риби Чехії
- Інтродуковані прісноводні риби