Jaume Plensa i Suñé
![]() Jaume Plensa recollint el Premi Atlàntida ![]() | |
Nom original | (es) Jaume Plensa ![]() |
---|---|
Biografia | |
Naixement | 23 agost 1955 ![]() Barcelona ![]() |
Grup ètnic | Espanyols ![]() |
Formació | Escola de la Llotja ![]() |
Activitat | |
Camp de treball | Escultura i arts visuals ![]() |
Lloc de treball | Barcelona París ![]() |
Ocupació | escultor, pintor, dibuixant projectista, artista visual, gravador, fotògraf ![]() |
Activitat | 1975 ![]() ![]() |
Gènere | Art digital, art figuratiu i art públic ![]() |
Moviment | Art dels nous mitjans i art contemporani ![]() |
Representat per | Galerie Lelong ![]() |
Obra | |
Obres destacables
| |
Premis
| |
Lloc web | jaumeplensa.com ![]() |
Jaume Plensa i Suñé (Barcelona, 1955) és un escultor català. També ha col·laborat en projectes de teatre i òpera amb el disseny del vestuari i l'escenografia.[1] L'any 1997 fou guardonat amb el Premi Nacional d'Arts Plàstiques concedit per la Generalitat de Catalunya i el 2012 rebé la Creu de Sant Jordi. Actualment viu entre Barcelona i París,[2][3] tot i que té el taller a Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat). És conegut majoritàriament per les seves grans escultures formades per lletres i números, encara que també treballa altres materials, com el ferro fos, el polièster, la fibra de vidre, l'alabastre o la fusta.[4] En reconeixement a la seva trajectòria, l'any 2013 fou guardonat amb el Premio Velázquez de Artes Plásticas.[5] i el 2022 rebé el Premi Pau Casals a la projecció internacional de la cultura catalana.[6]
Biografia
[modifica]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/79/El_Alma_del_Ebro.jpg/220px-El_Alma_del_Ebro.jpg)
Jaume Plensa va estudiar art a l'Escola de la Llotja de Barcelona i a l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Jordi.
El 1980 va fer la seva primera exposició individual a l'Espai 10 de la Fundació Joan Miró de Barcelona, on va començar la seva investigació sobre volums i tensions, que, caracteritzada als seus inicis pel treball amb el ferro, el duria de la figuració a l'abstracció, amb formats cada vegada més monumentals i amb la incorporació d'elements multimèdia.[7]
D'ençà del 1980, després de la seva primera exposició a Barcelona, l'artista va viure i treballar a diverses capitals europees, com ara Berlín, Brussel·les i París. També va residir un temps a Anglaterra convidat per l'Institut Henry Moore.[8] Entre el 1992 i el 1993 va treballar a l'Escola Nacional de Belles Arts de París, on va ensenyar escultura, i més tard, del novembre del 2009 al maig del 2010, als Estats Units, a l'Escola de l'Institut d'Art de Chicago.[9]
Obra
[modifica]En una primera etapa, la seva obra reflecteix l'interès per qüestions relacionades amb el volum, l'espai i la tensió. Entre 1983 i 1984 començà a modelar el ferro amb la tècnica de la fosa i desenvolupà un concepte escultòric de formes zoomòrfiques. El 1986 va començar a treballar amb ferro colat i després va utilitzar cristall, resina, llums i sons.[10]
Des de 1996 també s'ha dedicat a crear elements i decorats per a muntatges d'òpera i teatre, principalment en col·laboració amb la companyia La Fura dels Baus. Entre 1999 i 2003, Jaume Plensa es va transformar en un dels pilars de l'escenografia mundial, en reinterpretar, al costat de La Fura dels Baus, quatre òperes clàssiques: Atlàntida, de Manuel de Falla; El martiri de Sant Sebastià, de Debussy; La Damnation de Faust, de Berlioz, i La flauta màgica, de Mozart.[11]
El 2008 va realitzar l'escultura anomenada Alma del Ebro a Saragossa (Aragó), amb motiu de l'Exposició Internacional de l'Aigua. Aquesta escultura té 11 metres d'alçada i està situada davant del Palau de Congressos, a la vora del riu Ebre. Les lletres representen cèl·lules del cos humà, que està compost en més d'un 60 per cent per aigua. Les seves lletres blanques i l'estructura buida conviden l'espectador a mirar dins i reflexionar sobre la relació entre els éssers humans i l'aigua.
Una de les seves obres més destacades, Crown Fountain, està situada al Millennium Park de la ciutat de Chicago (Estats Units d'Amèrica).[12]
A Suècia té obres a Umeå (Heart of Trees, 2007, al parc Öbackaparken; Nosotros, 2008), Åre (Dialogue o Irma i Núria, 2009, Copperhill Mountain Lodge), Borås (House of Knowledge, 2014, davant de l'escola tèxtil de la Universitat de Borås), Göteborg (Dröm, 2012, a la plaça de la Reina o Drottningtorget), Tjörn (Grand latent blanc, 2016, Klövedal) i Estocolm (Cloe från Barcelona, 2017 a Stureplan).
L'any 2012 va fer el cartell de les Festes de la Mercè de Barcelona.[13] El 2014 es va inaugurar l'obra 7 poetes a la plaça Lídia Armengol d'Andorra la Vella. L'any 2015 inaugurà una escultura monumental amb el nom de Carmela davant del Palau de la Música, al carrer Sant Pere Més Alt.[14]
L'any 2020, Plensa va donar una escultura a l'Hospital Clínic de Barcelona com a reconeixement al personal sanitari per la seva tasca durant la pandèmia de covid-19. L'obra, de més de dos metres d'alçada, és un rostre esculpit en basalt i es va instal·lar en el vestíbul principal de l'Hospital.[15]
El 20 d'octubre de 2021 es va inaugurar a Newport (barri de Jersey City, a Nova Jersey) la seva escultura més gran: Water's Soul (L'ànima de l'aigua), de 24 metres d'alçada i un pes de 30 tones.[16][17] Representa el cap d'una dona jove que, amb un dit als llavis, mira als gratacels de Manhattan des de l'altra riba del riu Hudson, en el parc on ha estat col·locada.[17] Plensa ha declarat que va pensar que era oportú fer l'escultura amb el gest de demanar silenci «perquè estem en un moment tan sorollós que no podem sentir aquesta veu profunda de l'aigua, que sempre ens està parlant».[16]
El 6 de setembre de 2022 es va inaugurar la seva obra "Constel·lacions", feta per encàrrec del Gran Teatre del Liceu i ubicada a la façana principal del mateix teatre, a la Rambla de Barcelona. L'obra consisteix en tres grans portals abatibles, d’acer inoxidable, formats per lletres de diferents alfabets, amb la voluntat de ser una crida a la convivència i el diàleg entre les cultures del món.[18]
Galeria d'imatges
[modifica]-
Mi casa en Torrelavega, en una glorieta de Torrelavega (Cantàbria)
-
Dell'Arte, a la Fundació Vila Casas (Barcelona)
-
Carmela, a Barcelona
Exposicions rellevants
[modifica]
![]() |
Aquest article o secció es presenta en forma de llista però s'hauria de redactar en forma de prosa. |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c9/Crown_Fountain%2C_Milleneum_Park_Chicago%2C_Illinois.jpg/220px-Crown_Fountain%2C_Milleneum_Park_Chicago%2C_Illinois.jpg)
- 1980: Espai 13 (Fundació Joan Miró) Estructures
- 1986: Galería Maeght, Barcelona
- 1989: The Sharpe Gallery, Nova York
- 1992: The Royal Scottish Academy, Edimburg
- 1996: Fundació Joan Miró, Barcelona
- 1997: Galerie Nationale du Jeu de Paume, París
- 1998: Galleria d'Arte Moderna e Contemporanea – Palazzo Forti, Verona
- 1999: Komm mit, komm mit!, Rupertinum Museum, Salzburg
- 2000: Twin Shadows, Galerie Lelong –Richard Gray Gallery, Nova York
- 2001: Europa, Galeria Toni Tàpies, Barcelona
- 2002: Wispern, Església de Sant Domingo, Pollença
- 2003: Crystal Rain, Galerie Lelong, París
- 2004: Anònim, Galeria Toni Tàpies, Barcelona
- 2005: Jaume Plensa, CAC Málaga, Centro de Arte Contemporáneo, Málaga
- 2006: Jaume Plensa, Jerusalem, Es Baluard, Palma
- 2006: Une âme, deux corps…trois ombres, Galerie Lelong, París
- 2007: Jaume Plensa, MAMAC, Niça
- 2009: In the Midst of Dreams, Galeria Lelong, Nova York
- 2010: Nasher Sculpture Center de Dallas
- 2010: Museu Picasso d'Antíbol
- 2010: Les alphabets de l'âme, Galerie Lelong, París
- 2011: Madison Square Park, Nova York
- 2012: Galerie Lelong, París
- 2013: Jaume Plensa à Bordeaux, Bordeus[19]
- 2018-19: Jaume Plensa, al Museu d'Art Contemporani de Barcelona (MACBA). Retrospectiva de la seva obra escultòrica des dels anys 80.[20]
- 2023: Jaume Plensa, Poesia del silenci, a La Pedrera, Barcelona.[21]
Premis i reconeixements
[modifica]- 1993: Médaille des Chevaliers des Arts et Lettres, Ministeri de Cultura de França[1]
- 1996: Premi de la Fondation Atelier Calder, Saché, França[1]
- 1997: Premi Nacional d'Arts Plàstiques per la Generalitat de Catalunya: «per l'exposició d'escultures organitzada per la Fundació Joan Miró, presentada a Barcelona entre el 12 de desembre de 1996 i el 9 de febrer de 1997 i, posteriorment, a la Galerie Nationale du Jeu de Paume de París, a la Konsthall de Malmö (Suècia) i a l'Städische Kunsthalle de Manheim (Alemanya), perquè prossegueix una trajectòria iniciada als anys vuitanta, confirma la forta personalitat de la seva escultura i obre nous camins de recerca».[22]
- 2005: Investit Doctor Honoris Causa per la School del Art Institute of Chicago[1]
- 2009: Premi Mash de l'Escultura Pública de Londres[1]
- 2012: Creu de Sant Jordi[23]
- 2012. Premi Nacional d'Arts Plàstiques d'Espanya[24]
- 2013: Premio Nacional de Arte Gráfico[1]
- 2013: Premi Velázquez d'Arts Plàstiques, pel Ministeri de Cultura d'Espanya[1][4][25]
- 2014: És escollit acadèmic d'honor de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi en reconeixement als seus mèrits i a l'alta qualitat i internacionalitat de la seva creació escultòrica[26]
- 2015: Premi Ciutat de Barcelona de projecció internacional de la ciutat de Barcelona[27]
- 6 de novembre del 2018: La Universitat Autònoma de Barcelona, en el marc dels 50 anys de la institució, l'investeix doctor honoris causa.[28]
- 2021: Premi Català de l'Any[29]
- 2022: Premi Pau Casals a la projecció internacional de la cultura catalana, atorgat per la Generalitat de Catalunya.[6]
- 2022:Premi Prat de la Riba de l'Institut d'Estudis Catalans [30]
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 Jaume Plensa, Premio Velázquez 2013 Arxivat 2022-05-09 a Wayback Machine. a La Vanguardia, 25/11/2013 (castellà)
- ↑ Biofrafia de Jaume Plensa Arxivat 2013-12-02 a Wayback Machine. al Círculo de Bellas Artes (castellà)
- ↑ Jaume Plensa Arxivat 2013-12-03 a Wayback Machine. a Art Discover (castellà)
- ↑ 4,0 4,1 Poesía en escultura: Jaume Plensa, Premio Velázquez 2013 Arxivat 2013-11-28 a Wayback Machine. a El País, per Blanca Cia, 25/11/2013 (castellà)
- ↑ Cia, Blanca «Poesía en escultura: Jaume Plensa, Premio Velázquez 2013». El País, 25-11-2013 [Consulta: 14 novembre 2014]. Arxivat 28 de novembre 2013 a Wayback Machine.
- ↑ 6,0 6,1 https://www.ccma.cat/324/plensa-rep-el-guardo-pau-casals-fent-un-recorregut-per-les-arrels-de-la-seva-trajectoria/noticia/2952510/ Arxivat 2023-12-05 a Wayback Machine.
- ↑ Segade, Manuel. Haver fet un lloc on els artistes tinguin dret a equivocar-se. Històries de l'Espai 10 i l'Espai 13 de la Fundació Joan Miró. Barcelona: Fundació Joan Miró, 2014. ISBN 978-84-941239-8-6 [Consulta: 25 abril 2014]. Permís de reutilització CC-BY-SA 3.0 via OTRS Arxivat 2014-04-26 a Wayback Machine.
- ↑ «Pàgina web My contemporary.com amb una biografia en francès de l'escultor». Arxivat de l'original el 2013-03-25. [Consulta: 7 setembre 2012].
- ↑ «Currículum amb els cursos de Jaume Plensa». Arxivat de l'original el 2013-12-03. [Consulta: 7 setembre 2012].
- ↑ Planas, Ricard «Jaume Plensa: Refiguració i homogeneïtzació». Bonart [Girona], núm. 115, maig 2009, p.71. ISSN: 1885-4389.
- ↑ Biografia de Jaume Plensa Arxivat 2010-03-30 a Wayback Machine. a Publispain.com (castellà)
- ↑ «Jaume Plensa i Suñé». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
- ↑ Jaume Plensa firma el cartell de la Mercè Arxivat 2013-12-02 a Wayback Machine. a El Periódico, per Helena López, 27 de juliol del 2012
- ↑ RIBAS, ANTONI «Jaume Plensa instal·la una escultura monumental davant el Palau de la Música». Ara.cat, 2016. Arxivat 2016-05-21 a Wayback Machine.
- ↑ «Jaume Plensa dona una escultura al Clínic en homenatge als professionals sanitaris». Clínic Barcelona - IDIBAPS, 28-07-2020. Arxivat de l'original el 2021-10-22. [Consulta: 22 octubre 2021].
- ↑ 16,0 16,1 Gutiérrez, Sílvia. «Jaume Plensa conquista Nova York amb l'escultura que demana silenci». betevé, 20-10-2021. Arxivat de l'original el 2021-10-22. [Consulta: 22 octubre 2021].
- ↑ 17,0 17,1 324cat. «L'escultura més alta de Jaume Plensa ja demana silenci davant de Manhattan», 20-10-2021. Arxivat de l'original el 2021-10-22. [Consulta: 22 octubre 2021].
- ↑ https://beteve.cat/cultura/gran-teatre-liceu-inaugura-portes-plensa-rambla
- ↑ «Découvrez les sculptures monumentales de Plensa à Bordeaux» (en francès). France 3, 21-06-2013. Arxivat de l'original el 2013-10-24. [Consulta: 9 juliol 2013].
- ↑ https://www.macba.cat/ca/exposicions-activitats/exposicions/jaume-plensa Arxivat 2022-11-08 a Wayback Machine.
- ↑ «Retiren les escultures de Jaume Plensa del terrat de la Pedrera». Vilaweb, 30-07-2023. Arxivat de l'original el 2023-07-31. [Consulta: 31 juliol 2023].
- ↑ «Memòria del Departament de Cultura 1997» pp. 42 – 43. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-04-12. [Consulta: 4 març 2014].
- ↑ El Govern distingeix 25 personalitats i 15 entitats amb la Creu de Sant Jordi[Enllaç no actiu]
- ↑ «Jaume Plensa, Premio Nacional de Artes Plásticas 2012» (en castellà). Arxivat de l'original el 2021-02-05. [Consulta: 31 gener 2021].
- ↑ Jaume Plensa, Premio Velázquez de Artes Plásticas 2013 Arxivat 2021-11-28 a Wayback Machine. a El Mundo, 25/11/2013 (castellà)
- ↑ «Jaume Plensa, acadèmic d'honor de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts». Ara. Arxivat de l'original el 23 de desembre 2014. [Consulta: 23 desembre 2014].
- ↑ «'Ciutat morta', Jaume Plensa i Albert Guinovart, Premis Ciutat de Barcelona». Ara, 03-02-2015. Arxivat de l'original el 3 de febrer 2015 [Consulta: 3 febrer 2015].
- ↑ «La UAB investeix Jaume Plensa com a doctor 'honoris causa'». UAB.cat. Arxivat de l'original el 8 de novembre 2018. [Consulta: 8 novembre 2018].
- ↑ Tapounet, Rafael. «Jaume Plensa, Català de l’Any 2021». El Periódico, 14-12-2021. [Consulta: 2 setembre 2023].
- ↑ Plantilla:R ef-web
Enllaços externs
[modifica]- Jaume Plensa i Suñé - Lloc web oficial
- Entrevista a Jaume Plensa Arxivat 2007-03-11 a Wayback Machine. a Art Ioint France Info (francès)
- Entrevista Arxivat 2013-12-02 a Wayback Machine. a la revista Minerva, 2007 (castellà)
- Lliçó inaugural escola Llotja 2014 (l'art no s'ensenya, s'aprèn)[1]