Hokusai Kacušika
Hokusai Kacušika | |
---|---|
![]() Hokusai Kacušika (1839) | |
Narození | 31. října 1760 Honjo |
Úmrtí | 10. května 1849 (ve věku 88 let) Asakusa |
Národnost | Japonci |
Povolání | malíř, dřevorytec, ilustrátor, umělec ukijo-e, umělec, grafik, tiskař, designér, projektant, výtvarník a kreslíř |
Děti | Ói Kacušika Tacudžo Kacušika |
Významná díla | 36 pohledů na horu Fudži Sen rybářovy manželky Hokusai Manga Ehon čúkjó Prohlídka provinčních vodopádů … více na Wikidatech |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Hokusai Kacušika (japonsky
Životopis
[editovat | editovat zdroj]Hokusai (původním jménem Tokitaro)[4] se narodil ve městě Edo (dnešní Tokio) v 9. měsíci 10. roku období Horeki v řemeslnické rodině. Jeho nevlastní otec, Nakadžima Issai, byl výrobcem zrcadel. Hokusaie adoptoval. Možná byl i jeho vlastním synem, jehož počal s konkubínou, čemuž by napovídalo to, že Hokusai nebyl zahrnut do jeho pozůstalosti.[5] Malování se intenzivně věnoval od pěti let. V dětství prý pracoval v knihkupectví, což ho patrně později ovlivnilo v jeho zájmu o knižní ilustrace a tiskařství.[4] Od patnácti do osmnácti se učil dřevorytcem. Poté nastoupil ke studiu u malíře a dřevotiskaře Kacukawy Šunšóa, který talentovanému žáku dovolil označovat svá díla pseudonymem Šunro Kacukawa. [4] Hledal vlastní cestu v tvorbě, studoval způsob malby jiných škol (Tosa, Kanó), zajímal se i o čínské malířství. Jeho ignorování mistrových uměleckých postupů však zapříčinilo jeho vyloučení v roce 1785. Krátce působil v malířské dílně Tawarya Sóri. [4]
V roce 1798 si založil vlastní malířskou školu a přejmenoval se na Hokusai Tomisa. Usilovně pracoval, vytvářel grafické listy, vydával knihy barevných dřevořezů. Psal i vlastní poezii a prózu. Jeho první známé tisky zachycují herce divadla kabuki. Mezi roky 1796 a 1802 vytvořil pravděpodobně až 30 000 knižních ilustrací a barevných tisků. Přírodní scenérie doplňoval lidskými postavami, vytvářel složité kompozice. Často se inspiroval obyčejným životem Japonců, tradicemi a legendami. V roce 1824 vydal knihu Nové formy pro návrhy s novými vzory pro ozdobné prošívání sašiko. Své nejtypičtější práce vytvořil v letech 1830 až 1840. Velmi ceněny jsou Hokusaiovy práce v žánru surimono, což byly tisky vydávané soukromě pro zvláštní příležitosti - novoroční a jiné pozdravy, hudební programy a oznámení, výběr soukromých veršů. Vycházely v limitovaných edicích a tisk byl velmi kvalitní. Kromě jemných barev používal zlato, stříbro a bronz.[4]
Hokusai je též známý díky svým erotickým malbám stylu šunga. Ve skutečnosti byla většina z nich jen reklamami pro veřejné domy a divadla, představení nebo portréty idolů, herců a děvčat z čajoven. Jeho Fukudžusó, série dvanácti tisků oslavujících smyslnost a náruživost, je považována za jedno ze tří největších děl stylu šunga. I když Hokusai studoval různé umělecké styly, jeho práce si uchovala stylovou nezávislost a osobitost. Seznámil se s evropskou malbou a užitím perspektivy, v prvních letech 19. století začal používat techniku stínování v tzv. západních tiscích (např. Člun bojující s vlnami, Hora Fudži viděná v Takahaši nebo Dvanáct tváří Jocuji).
Ačkoli se proslavil nejvíce svými drobnými tisky a ilustracemi, vytvářel i obrovské obrazy (až 200 metrů čtverečních) mytologických postav před festivaly v Edu i Nagoje. Rád své umění veřejně prezentoval, a to i co se týče fáze tvorby - jednou ji dokonce předváděl šógunovi (vojenský vůdce Japonska, který byl sice teoreticky podřízen císaři, ale ve skutečnosti byl reálným vládcem země). Byl extrovert a jeho povaha byla neklidnou, o čemž svědčí, že za svůj život vystřídal 90 bytů a také zhruba dvacítku uměleckých pseudonymů.[5]
Až do konce svého života zůstal dychtivým studentem a na smrtelné posteli prohlásil: „Kdyby mi nebesa darovala ještě dalších pět let, stal bych se velkým malířem“. I ve vysokém věku maloval každý den, hledal nová témata a formy, nebál se experimentovat. Poslední dochovanou prací je tisk Zeměměřič z roku 1848. Ve stáří často na svých obrazech používal podpis Stařec posedlý kreslením. [4] Zemřel 10. května 1849.
Po jeho smrti byly kopie některých jeho prací poslány do Evropy a Ameriky a spolu s pracemi ostatních ukijo-e umělců ovlivnily takové západní mistry, jako byli Vincent van Gogh a Paul Gauguin. Hokusai je obecně více oceňován na Západě než v Japonsku. V polovině 19. století byly mnohé práce japonských dřevotiskařů vyvezeny do Evropy, a to hlavně do Paříže, kde se staly předmětem sběratelské činnosti. Získaly si popularitu mezi impresionisty, jakými byli např. Claude Monet, Edgar Degas a Henri de Toulouse-Lautrec, jejichž práce byly ovlivňované japonským uměním.
Rodina
[editovat | editovat zdroj]V roce 1793 zemřela Hokusaiova první manželka, která mu zanechala dvě dcery a syna. Roku 1797 se malíř podruhé oženil, manželka se jmenovala Koto. Na přelomu let 1812–1813 strávil Hokusai, který prožil většinu času v Edu a obrazy krajin vytvářel hlavně podle obrázkových knih, šest měsíců v Nagoji u svého žáka Gekkotei Bokusena (
Dílo
[editovat | editovat zdroj]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/The_Great_Wave_off_Kanagawa.jpg/220px-The_Great_Wave_off_Kanagawa.jpg)
Díky vysokému věku, jehož se Hokusai dožil, tvořil umělecky velmi dlouho, ale svá zásadní díla vytvořil až po 60. roce života. Jeho nejpopulárnějším dílem je série tisků ukijo-e 36 pohledů na horu Fudži (
Jeho zřejmě nejznámější práce je Velká vlna u pobřeží Kanagawy. Na obraze je velká vlna pohlcující lidi a lodě se vzdálenou horou Fudži, jež se zdá malá ve srovnání s mohutnou vlnou. Tvrdí se, že to je momentka zachycující každodenní práci; je možné vidět překvapené muže na loďkách vezoucích ryby. Někdy je vlna na obraze mylně označována jako cunami (
Hokusaiovým nejobsáhlejším dílem je 15svazková sbírka Hokusai Manga (
Galerie
[editovat | editovat zdroj]-
Hlava starce
-
Pohled na jezero Suwa
-
Fudžisan
-
Sen rybářovy manželky
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kacušika Hokusai na slovenské Wikipedii.
- ↑ Hokusai's Influence on Monet, Claude Monet Japonisme | C Monet Gallery. www.cmonetgallery.com [online]. [cit. 2020-11-18]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2021-05-05.
- ↑ BROWN, Mark. How Hokusai's Great Wave crashed into Van Gogh's Starry Night. The Guardian. 2018-09-28. Dostupné online [cit. 2020-11-18]. ISSN 0261-3077. (anglicky)
- ↑ WATANABE, Toshio. Eishi Prints in Whistler's Studio? Eighteenth-Century Japanese Prints in the West before 1870. The Burlington Magazine. 1986, roč. 128, čís. 1005, s. 874–873. Dostupné online [cit. 2020-11-18]. ISSN 0007-6287.
- ↑ a b c d e f g h CODR, Milan; HUDCOVÁ, Ivana. Přemožitelé času sv. 26. Praha: Planeta, 1991. Kapitola Hokusai Kasušika, s. 39–43.
- ↑ a b Hokusai | Japanese artist. Encyclopedia Britannica [online]. [cit. 2020-11-18]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PAGET, Rhiannon. Hokusai. Köln: Taschen, 2018. 96 s. Dostupné online. ISBN 978-3-8365-6337-6. S. 49, 93–94.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Hokusai Kacušika na Wikimedia Commons
Osoba Kacušika Hokusai ve Wikicitátech
- Hokusaiovo muzeum v Obuse, Japonsko
- Umění období Edo, Hokusai Kacušika (1760–1849) Archivováno 5. 3. 2005 na Wayback Machine.
- WebMuseum Paris, Hokusai, Katsushika
- Metropolitní muzeum umění v New Yorku o Velké vlně u pobřeží Kanagawy
- Hokusai a japonské umění
- Hokusai jako číslo 86 v seznamu 100 největších lidí posledního milénia podle časopisu LIFE