טיטור
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/6/69/Titration.gif)
טיטור[1] (בלועזית: טיטרציה, באנגלית: Titration, בעברית: תהליך סתירה) היא שיטה לקביעת הריכוז של חומרים שונים בתמיסה.
החומר שאת ריכוזו בתמיסה רוצים לגלות נקרא אנליט (Analyte) והוא מצוי בתמיסה בריכוז לא ידוע. לתוך תמיסת הנעלם מוסיפים תמיסה של חומר בריכוז ידוע וקבוע. חומר זה נקרא טיטרנט (Titrant). בין החומרים מתרחשת תגובה וכל עוד בתמיסה יש שיירים של האנליט התגובה תצא לפועל.
מקובל להשתמש באינדיקטור pH לזיהוי הנקודה שבה התגובה הסתיימה (לא נותרו עוד שיירי אנליט). בנקודה זו, המכונה "נקודת סוף טיטרציה", ניתן לחשב את ריכוז הנעלם על ידי מציאת כמות המולים שהגיבו מתוך ידיעת הנפח והריכוז המדויקים של הטיטרנט.
שיטות עבודה
[עריכת קוד מקור | עריכה]הטיטרנט
[עריכת קוד מקור | עריכה]חשוב כי תמיסת הטיטרנט תהיה בעלת ריכוז ידוע בדיוק רב, ושריכוז זה לא ישתנה (לא תהיה שקיעה של החומר, חמצון באוויר וכו') לשם כך נהוג להשתמש בחומר העונה על הקריטריונים של "סטנדרט ראשוני". ישנן כמה תכונות שנדרשות מהסטנדרט הראשוני:
- בעל מסה מולקולרית גבוהה (כדי להקטין את השגיאה היחסית בשקילתו).
- יציב בתנאי המעבדה (לא סופח לחות (לא היגרוסקופי), שלא יתחמצן באוויר, נוח לאחסון, חיי מדף ארוכים).
- זול.
- מומס היטב במדיום הנבדק (לרוב מים).
- מגיב במהירות ובשלמות עם האנליט.
- טהור.
תהליך הטיטרציה
[עריכת קוד מקור | עריכה]לנפח ידוע של הנעלם שברצוננו לקבוע את ריכוזו, מוסיפים טיטרנט בנפח וריכוז ידועים בעודף. לאחר הוספת הטיטרנט אמורים להישאר עודפים ממנו בכלי. את העודפים מטטרים עם תמיסת החומר הנעלם בריכוז ידוע עד לסיום התגובה. ברגע שכל עודפי הטיטרנט הגיבו ניתן לדעת כמה מהם היו בעודף ומכאן, כמה היו דרושים לטיטרציה.
עקומת הטיטרציה
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e6/Oxalic_acid_titration_grid.png/250px-Oxalic_acid_titration_grid.png)
עקומת הטיטרציה היא גרף המציג את ריכוז אחד החומרים, או מדד אחר בתמיסת הנעלם (כגון pH, מוליכות וכו') כנגד כמות הטיטרנט המוסף.
בתחילת הטיטרציה ריכוז האנליט בתמיסה יורד לאט מאוד, לאחר מכן מתחילה "צניחה" שנהיית תלולה יותר ויותר ככל שמתקרבים לנקודת שקילות (נקודה האקוויוולנטית). בנקודה האקוויוולנטית תהיה בגרף הפונקציה נקודת פיתול (הנקראת נקודת שקילות). לאחר הירידה התלולה בריכוז האנליט תהיה דעיכה איטית וריכוז התמיסה האנליטית שואף ל-0 כאשר ציר ה-x שואף לאינסוף.
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- science/volumetric-analysis טיטור, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
הערכת שווי, דף שער בספרייה הלאומית
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]
חומצות ובסיסים | ||
---|---|---|
לפי חוזק | חומצה (חלשה, חזקה, סופר חומצה) • בסיס (חלש, חזק, סופרבסיס) | |
לפי סוג | חומצה (מינרלית, אורגנית) • בסיס (מינרלי, אורגני) | |
לפי קאורדינטיביות | בסיס לואיס • חומצת לואיס | |
אחר | חומצה מצומדת • בסיס מצומד • ערך הגבה • אמפוטריות | |
צורונים במערכת המימית | הידרוניום • הידרוקסיד | |
תגובות | פרוטונציה • דה-פרוטונציה • סתירה | |
אנליזה כימית | אינדיקטור pH • מד pH • טיטרציה • בופר • משוואת הנדרסון-האסלבאך | |
חומצות תעשייתיות חשובות | חומצה גופרתית • חומצה זרחתית • חומצה חנקתית • חומצה הידרוכלורית | |
בסיסים תעשייתיים חשובים | נתרן הידרוקסידי • סידן הידרוקסידי • אמוניה • נתרן תת-כלורי | |
![]() |