Dánpataka
Dánpataka (Vălenii Lăpușului) | |
![]() | |
Az ortodox (volt görögkatolikus) templom | |
Közigazgatás | |
Ország | ![]() |
Történelmi régió | Erdély |
Fejlesztési régió | Északnyugat-romániai fejlesztési régió |
Megye | Máramaros |
Község | Karulyfalva |
Rang | falu |
Községközpont | Karulyfalva |
Irányítószám | 437125 |
SIRUTA-kód | 107911 |
Népesség | |
Népesség | 1324 fő (2021. dec. 1.) |
Magyar lakosság | - |
Földrajzi adatok | |
Tszf. magasság | 384 m |
Időzóna | EET, UTC+2 |
Elhelyezkedése | |
![]() | |
![]() | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Dánpataka témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Dánpataka (románul: Vălenii Lăpușului) falu Romániában, Erdélyben, Máramaros megyében.
Nevének eredete
[szerkesztés]Magyar nevét Dan nevű kenézéről kapta. Először 1331-ben említették, Dannpataka alakban. A román Văleni név jelentése 'völgybeliek', amelyet később a Lápos-vidékre utaló megkülönböztető utótaggal láttak el.
Fekvése
[szerkesztés]Magyarlápostól 11 kilométerre délnyugatra található.
Népessége
[szerkesztés]A népességszám változása
[szerkesztés]A faluban élő románok száma az 1910-es népszámlálás óta csökken, az 1992-t követő növekedés a faluban élő cigányoknak köszönhető.
Etnikai és vallási megoszlás
[szerkesztés]- 1910-ben 864 lakosából 823 volt román, 19 német jiddis, hat magyar és 16 egyéb (cigány) anyanyelvű; 805 ortodox, 35 görögkatolikus és 19 zsidó vallású.
- 2002-ben 866 lakosából 533 volt román és 333 cigány nemzetiségű; 789 ortodox és 74 pünkösdi hitű.
Története
[szerkesztés]Bánfi Tamás alapította 1325 és 1331 között Magyarlápos határán, román lakossággal. Belső-Szolnok vármegyei román jobbágyfalu volt. 1500-ban a Bánffy család tagjai birtokukat eladták Csicsó vára urának, III. István moldvai fejedelemnek és fiának, III. (Vak) Bogdánnak. A 17. században főként a Torma család birtokában volt. Mivel hadiút mentén feküdt, lakói háborúk idején sokat szenvedtek. A tatárok 1717-ben elpusztították, lakosságát elhurcolták. 1750-ben 36 jobbágy, öt telkes zsellér és négy kóborló családfőt írtak össze. Húsz telek pusztán állt, lakóik elszöktek. 1876-ban Szolnok-Doboka vármegyéhez csatolták. 1991. augusztus 13-án cigányellenes pogromra került sor benne, melynek során tizenkilenc házat felgyújtottak.[1]
Látnivalók
[szerkesztés]- Ortodox (volt görögkatolikus) temploma 1810–17-ben épült.
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Haller Zoltán: Hadrév – hat év után. Korunk 1999. szeptember. [2014. július 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. január 9.)
Források
[szerkesztés]- Kádár József: Szolnok-Dobokavármegye monographiája II.: A vármegye községeinek részletes története (Alparét–Décse). Közrem. Tagányi Károly, Réthy László. Deés [!Dés]: Szolnok-Dobokavármegye közönsége. 1900.