Malūnsparnis
Malūnsparnis (arba autožyras) – panašus į lėktuvą rotorinis skraidymo aparatas, turintis besisukantį sraigtą. Malūnsparnis ir sraigtasparnis yra skirtingi orlaiviai, nes malūnsparnio viršutinis sraigtas, skirtingai nei sraigtasparnio, nėra varomas variklio, jį įsuka judantis priešpriešinio oro srautas.[1] Malūnsparniui stumiamąją jėgą suteikia orlaivio gale arba priekyje esantis, variklio varomas propeleris.[1] Malūnsparniui pakilti reikia daug trumpesnio tako negu lėktuvui, o nutūpti gali beveik vertikaliai.[1]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/AutoGyro_Calidus_-_Shuttleworth_Season_Premiere_2016_%2826422815634%29.jpg/220px-AutoGyro_Calidus_-_Shuttleworth_Season_Premiere_2016_%2826422815634%29.jpg)
1923 m. pirmąjį malūnsparnį sukūrė ispanas Juan de la Cierva.[1] Iki sraigtasparnių sukūrimo malūnsparniai buvo gana paplitusi skraidymo aparatų rūšis, nes galėjo kilti nuo labai trumpų pakilimo takų, o leistis – beveik vertikaliai.[2]
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 Malūnsparnis. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XIV (Magdalena-México). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2008
- ↑ FRENCH & GERMAN HELICOPTER PIONEERS