Petrol
Deși acest articol conține o listă de referințe bibliografice, sursele sale rămân neclare deoarece îi lipsesc notele de subsol. Puteți ajuta introducând citări mai precise ale surselor. |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1c/Europasaurus_holgeri_Scene_2.jpg/200px-Europasaurus_holgeri_Scene_2.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/Ignacy_Lukasiewicz.jpg/150px-Ignacy_Lukasiewicz.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Oil_Reserves.png/400px-Oil_Reserves.png)
Petrolul, sau țițeiul, împreună cu cărbunii și gazele naturale fac parte din zăcămintele de origine biogenă care se găsesc în scoarța Pământului. Petrolul, care este un amestec de hidrocarburi lichide în care sunt dizolvate mici cantități de hidrocarburi solide și gazoase, este un amestec de substanțe lipofile. Țițeiul în stare brută (nerafinat) conține peste 17 000 de substanțe organice complexe, motiv pentru care este materia primă cea mai importantă pentru industria chimică (vopsele, medicamente, materiale plastice etc.) și producerea carburanților. Ca o curiozitate, se poate menționa că unele varietăți de țiței devin fosforescente în prezența razelor ultraviolete.
Istoric
[modificare | modificare sursă]Petrolul a fost descoperit în urmă cu câteva mii de ani. Având densitatea mai redusă decât a apei sărate, s-a găsit în zone cu straturi sedimentare calcaroase, argiloase, sau nisipoase de la suprafață, (în Germania, de exemplu, în jurul Hanovrei și Braunschweig). În cazul în care straturile impermeabile de argilă sunt deasupra, nepermițând ieșirea la suprafață a petrolului, acesta se va găsi în straturile profunde de unde va fi extras prin sonde petroliere.
Straturile de petrol situate la suprafață prin oxidare se transformă în asfalt acesta fiind deja descoperit în Orient în urmă cu cca. 12 000 de ani în Mesopotamia antică.
Oamenii au învățat să folosească asfaltul, prin amestecare cu nisip și alte materiale ce etanșează pereții corăbiilor.
Din timpul Babilonului provine denumirea de naptu (nabatu = luminează) care ne indică faptul că petrolul era utilizat la iluminat, acesta fiind amintit și în legile lui Hammurabi 1875 î.e.n. fiind prima dovadă istorică scrisă pentru reglementarea folosirii petrolului.
Petroleum este un cuvânt de origine romană care provine din „oleum petrae“ = ulei de piatră denumire pe care romanii au preluat-o de la egipteni, care descoperă petrol la suprafață în regiunea munților Golfului Suez se presupune că în antichitate romanii foloseau petrolul ca lubrifiant la osiile carelor romane, sau în timpul Bizanțului acesta era parte componentă a focului grecesc o armă temută în luptele navale de odinioară.
Petrolul era folosit și în medicina veche fiind vândut ca leac miraculos universal.
Țițeiul era cunoscut pe teritoriul României încă din secolul I î.Hr., de când datează obiectele descoperite în cadrul cetății dacice de la Poiana (Nicorești, Galați): podoabe din smoală întărită și acoperită cu un strat subțire de argint.[1]
Prețul petrolului scade rapid prin creșterea numărului de rafinării, petrolul lampant devine o resursă tot mai importantă în iluminat, înlocuind treptat lumânările.
Exploatarea masivă a petrolului începe în secolul XIX pe motivul răspândirii folosirii petrolului în iluminat, care dădea o lumină mai bună producând fum mai puțin în comparație cu lămpile cu ulei de balenă, sau lumânările de ceară.
În anul 1852 medicul și geologul canadian Abraham Gesner obține patentarea rafinării petrolului lampant curat numit petroleum, iar în 1855 chimistul american Benjamin Silliman propune purificarea petrolului cu acid sulfuric.
Pentru obținerea masivă a petrolului, urmează o perioadă de forare intensivă. Cel mai renumit foraj este efectuat de Edwin L. Drake la 27 august 1859 în Oil Creek, Pennsylvania, fiind finanțat de industriașul american George H. Bissell, aici găsindu-se la 21,2 m adâncime zăcăminte mari de petrol.
După introducerea iluminatului electric a scăzut importanța petrolului în iluminat, dar s-a extins utilizarea drept carburant în industria automobilului. Familia de industriași americani Rockefeller, întemeietoare a companiei Standard Oil Company, a convins opinia publică să folosească benzina în locul etanolului pe post de carburant în industria automobilului, combătând concepția lui Henry Ford.
Formare
[modificare | modificare sursă]Teoria biogenă de formare a zăcămintelor de petrol susține că petrolul ia naștere din organisme marine plancton care după moarte s-au depus pe fundul mării, fiind acoperite ulterior de sedimente.
Conform acestei teorii perioada de formare a petrolului se întinde pe perioada de timp de ca. 350 - 400 milioane de ani în urmă în Devonian, perioadă în care a avut loc în rândurile florei și faunei o mortalitate în masă.
Astfel s-au format așa numitele substanțe cherogene ce provin din substanțe organice cu un conținut ridicat în carbon și hidrogen.
Prin procesele următoare de diageneză aceste substanțe cherogene pot deveni substanțe bituminoase, rocile sedimentare ce conțin substanțe cherogene sunt denumite roci mamă a zăcămintelor de petrol.
Materia cherogenă alcătuită din particule fin dispersate în roca mamă, sub anumite condiții, mai ales în prezența temperaturilor înalte suferă un proces de migrație fiind împinse de apa sărată care are o greutate specifică mai mare, sub presiunea exercitată particulele fine unindu-se într-o masă compactă de petrol. Această migrație are tendință ascendentă spre suprafață, dacă acest proces de migrație este oprită de un strat impermeabil (argilos), are loc sub presiune îmbogățirea zăcământului care se află deja în porii rocii de depozitare a petrolului, în condiții asemănătoare iau naștere gazele naturale, de aceea deasupra unui zăcământ de petrol se poate afla o cupolă de gaz natural. În peninsula Arabiei zăcămintele de petrol se află înmagazinate într-un calcar poros biogen care a luat naștere din corali.
Compoziția zăcământului de petrol poate avea un raport diferit de alcani și alchene, la fel poate diferi raportul grupărilor alifatice și aromatice.
Teoria abiogenă are adepți mult mai puțini și susține că petrolul ar fi rezultat din minerale, roci cu un conținut ridicat în carbon și hidrogen care având greutatea specifică mai mică au fost presate spre suprafață. Această teorie este contrazisă de dovezi geologice și geochimice.
Obținere (extracție)
[modificare | modificare sursă]Dacă zăcământul de petrol se află aproape de suprafață, exploatarea se poate realiza prin cariere de suprafață, pe când zăcămintele din profunzime sunt extrase prin sonde de petrol (foraje de adâncime). O altă modalitate de extragere a petrolului este extragerea din zăcămintele submarine cu ajutorul unor insule sau platforme de foraj, unde dificultățile de forare sunt mult mai mari. La toate procedeele de foraj se folosește un lichid de sondă cu polimeri pentru a stabiliza gaura de foraj, lichid care necesită o greutate specifică mare - pentru aceasta se adaugă baritină, lichidul de foraj trebuind să aibă o anumită viscozitate. Capul de foraj, freza, este prevăzut cu tăișuri cu vârf de diamant, iar coloana de sondă este alcătuită din țevi de oțel care se montează împreună prin înșurubare (una în alta), această coloană atingând lungimi de până la câteva mii de metri. În cazul zăcămitelor de petrol care nu se află sub presiune, această presiune se realizează prin pomparea de apă sau gaz, iar în cazul zăcămintelor cu o viscozitate ridicată se presează lichide pentru reducerea viscozității.
Galerie de imagini
[modificare | modificare sursă]-
Turn de sondă de petrol cu rezervoare pentru lichidul de sondă
-
Extracția petrolului cu o pompă de adâncime mare
-
Platformă de extragere a petrolului (Insulă de foraj) pe mare
-
Prețul petrolului (nominal și real) din 1900
Diagrame
[modificare | modificare sursă]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e9/%C3%96lpreis-1985-2006.png/410px-%C3%96lpreis-1985-2006.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Olfunde.png/451px-Olfunde.png)
Importanță
[modificare | modificare sursă]Petrol | (rafinare)
| +----------+--------+ --> crește punctul de fierbere --> --------------+ | | | | | | Gaze Benzină Kerosen Gaz de sondă--+---gaz de sondă Reziduuri \ / | | | | | | \ / Benzină Benzină ușoară Diesel, | Ulei mineral Păcură \ / Motorină | Tenzide Bitum \/ | Cocs, Negru de fum (Piroliză) | | | Olefine și Cracare Hidrocarburi Aromate | | Benzină (Reacții) | Monomer | (Polimerizare) | Substanțe sintetice
|
Vezi și
[modificare | modificare sursă]- Listă de țări după rezervele de petrol
- Baril de petrol
- Petrol sintetic
- Industria petrolului în România
- Muzeul Național al Petrolului
- PETROM
- OPEC
- OAPEC
Note
[modificare | modificare sursă]- ^ Bălan, Șt.; Mihăilescu, N. Șt. - Istoria științei și tehnicii în România, date cronologice, Editura Academiei Republicii Socialiste România, București, 1985, p. 21.
- ^ "Dicționar enciclopedic român", vol. 2, pag. 732.
Bibliografie
[modificare | modificare sursă]- Gheorghe C. Suciu, Petrochimie, energie, petrol, Editura Științifică și Enciclopedică, 1980
- G. Ivănuș, Istoria petrolului în România, Editura AGIR, 2004
- Constantin M. Boncu, Contribuții la istoria petrolului românesc, Ed. Academiei R. S. România, 1971
Legături externe
[modificare | modificare sursă] Materiale media legate de petrol la Wikimedia Commons
- en Institutul American al Petrolului
- en Global Oil Watch Arhivat în , la Wayback Machine.
- de Erdöl im WiKi-Mineralienatlas
- de Creșterea importanței petrolului african Arhivat în , la Wayback Machine.
- en Romanian Petroleum History
- Apogeul petrolului, o catastrofa evitabila, 11 iulie 2010, Laurentiu Dologa, Ziare.com
- Petrol și Gaze România Arhivat în , la Wayback Machine.