prosti
![]() |
Etimologie
Pronunție
- AFI: /prosˈti/
Verb
Conjugarea verbului (se) prosti | |
Infinitiv | a (se) prosti |
Indicativ prezent pers. 1 sg. |
(mă) prostesc |
Conjunctiv prezent pers. 3 sg. |
să (se) prostească |
Participiu | prostit |
Conjugare | IV |
I.
- (v.refl.) (despre oameni) a-și pierde puterea de gândire, inteligența, a deveni prost; a se tâmpi.
- Viața pe care o duce l-a prostit de tot.
- (fam.; despre oameni) a avea o comportare nenaturală, afectată, plină de mofturi, de pretenții; (fam.) a se fandosi, a se izmeni.
- (v.refl. și tranz.) a-și pierde sau a face să-și piardă cumpătul, dreapta judecată; a (se) zăpăci.
- (despre lucruri) a-și pierde din calități, din valoare, a nu mai corespunde scopului.
- Marfa asta s-a prostit de tot.
- (v.tranz.) (fam.) a induce pe cineva în eroare, a-l duce cu vorba; a păcăli, a înșela.
II.
- (v.intranz.) (pop.) a cerși.
Sinonime
I.
- 1: (se) îndobitoci, (se) tâmpi, (pop.) (se) năuci, (reg.) (se) hăbăuci, (Transilv. și Olt.) (se) tonti, idiotiza
- 4: se degrada
- 5: înșela
II.
Cuvinte derivate
Traduceri
a face să se prostească
|
|