Slabozubce
Slabozubce | |
![]() Zľava hore: jedinec z rodu Megatherium, mravčiar veľký, leňoch dvojprstý a pásavec deväťpásy | |
Vedecká klasifikácia | |
---|---|
Vedecký názov | |
Xenarthra Cope, 1889 | |
Synonymá | |
chudozubé | |
Vedecká klasifikácia prevažne podľa tohto článku | |
Slabozubce (iné slovenské názvy pozri nižšie; lat. Xenarthra, Edentata) je veľký taxón (najčastejšie hodnotený ako nadrad) cicavcov. Zo žijúcich živočíchov sem zaraďujeme mravčiare, pásavce a leňochy. Staršie boli slabozubce definované širšie - pozri nižšie.
Slovenské názvy
Slovenské názvy tohto taxónu sú: slabozubce[1], slabozubcotvaré[2], chudozubé[3], chudozubce[4][5], málozubce[2][6]. Zastarané slovenské názvy sú: chudozubí[7], bezzubce[8], bezzubci[9], bezzubí[10].
Systematika
slabozubce (Xenarthra) [11]:
V starších textoch taxón Edentata (ale nie Xenarthra), ktorý sa po slovensky vtedy spravidla nazýval chudozubce či bezzubce, zahŕňal aj dnešné samostatné taxóny šupinovce (Pholidota) a ešte staršie aj hrabáče (Tubulidentata) a kloakovce (Monotremata) [12][13][14][15][10]; tento článok sa uvedenými taxónmi nezaoberá - o nich pozri samostatné články.
Výskyt
Vyskytujú sa od juhu USA až po Južnú Ameriku.[16]
Charakteristika
Slabozubce sú výzorovo veľmi rozdielne, ale spája ich malý mozog, redukovaný chrup a hlavne nezvyčajné spoje na chrbtici.[16]
Medzi hlavný znak slabozubcov patria zvláštne kĺby medzi stavcami v spodnej časti chrbtice - xenartrálne spoje. Tieto spoje zabezpečujú osobitú oporu. Mravčiare sa vyznačujú dlhým trubicovitým rypákom, pásavce zase svojim ochranným pancierovitým pokryvom z tvrdej kože na hlave, chrbte, končatinách a bokoch. Medzi telesné znaky leňochov patrí dlhá hrubá srsť a okrúhla krátka hlava.[16]
Iné projekty
Commons ponúka multimediálne súbory na tému Slabozubce
Wikidruhy ponúkajú informácie na tému Slabozubce
Zdroje
- ↑ LUPTÁK, Peter. Slovenské mená cicavcov sveta. [1. vyd.] Bojnice : Zoologická záhrada, 2003. 218 s. ISBN 80-969059-9-6. S. 49.
- ↑ a b cicavce. In: Encyclopaedia Beliana. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2001. 686 s. ISBN 80-224-0671-6. Zväzok 2. (Bell – Czy), s. 535.
- ↑ cicavce. In: Encyklopédia Zeme. Ed. Juraj Činčura. 1. vyd. Bratislava : Obzor, 1983. 717 s. S. 112.
- ↑ Príloha č [online]. Bratislava: Národná rada SR, [cit. 2020-02-17]. Dostupné online.
- ↑ ERTL, H. Krátky prírodopis pre slovenské elementárne školy, 1891, S. 11
- ↑ Systém živej prírody 2008 [1]
- ↑ chudozubí. In: Slovenský náučný slovník. Ed. Pavel Bujnák. Zväzok II E – M. Bratislava; Praha : Litevna, literárne a vedecké nakladateľstvo Vojtech Tilkovský, 1932. 380 s. S. 169.
- ↑ KOŽEHUBA, J. Prírodopis pre narodnie školy - Živočíchopis. 1872, S. 18
- ↑ RÍZNER, Ľ. V. Živočíchopis. 1875, S. 42
- ↑ a b MATZENAUER, O. Krátky prírodopis pre slovenské národnie školy, 1874, S 19, 20.
- ↑ Pozri Systém cicavcov
- ↑ GAISLER, Jiří; ZIMA, Jan. Zoologie obratlovců. 3., přepracované. vyd. [s.l.] : [s.n.]. 693 s. ISBN 978-80-200-2702-3. S. 575.
- ↑ TELLERIA, Jenny; TIBAYRENC, Michel. American Trypanosomiasis Chagas Disease (One Hundred Years of Research). [s.l.] : Elsevier, 2017. 844 s. ISBN 978-0-12-801069-3. S. 247-248.
- ↑ Edentata. In: Masarykův slovník naučný 2, 1926, S. 495
- ↑ Edentata. In: Pierer's Universal-Lexikon, Band 5. Altenburg 1858, S. 474. [2]
- ↑ a b c BURNIE, David; KOVÁČ, Vladimír, a kol. Zviera: Obrazová encyklopédia živočíšnej ríše. Bratislava : Ikar, 2002. ISBN 80-551-0375-5.