Фоса
Тази статия е за вивероподобния бозайник от Мадагаскар. За селото в Южната Италия вижте Фоса (Италия).
Фоса | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Природозащитен статут | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() Уязвим[1] | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Класификация | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Научно наименование | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Bennett, 1833 | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Разпространение | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Фоса в Общомедия | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
[ редактиране ] |
Фосата (Cryptoprocta ferox), известна още като Мадагаскарска дългоопашата вивера, е вивероподобен хищен бозайник със средни размери от семейство Мадагаскарски мангустоподобни (Eupleridae), ендемичен за остров Мадагаскар.
Обща характеристика
[редактиране | редактиране на кода]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/31/Cryptoprocta_ferox.jpg/220px-Cryptoprocta_ferox.jpg)
Фосата е най-едрият хищен бозайник на Мадагаскар и заема върха на хранителната верига на острова (след Нилския крокодил разбира се). Възрастните мъжки достигат на дължина 75 – 80 см, с още 70 – 90 см дълга опашка и тегло 6 – 10 кг. Женските са малко по-дребни.
Въпреки че е в близко родство с мангустите, фосата има вида и поведението на котка. Тялото ѝ е издължено, гъвкаво и демонстрира изключителна пъргавина по дърветата.
Фосата води потаен начин на живот и е изключително рядка, за поведението и разпространението ѝ се знае твърде малко. По-рано се смяташе за нощен ловец, но се установи, че ловува както през нощта, така и през деня, в зависимост от сезона и изобилието на плячка (главно лемури). Обитава предимно мадагаскарските сухи листопадни гори, като главното място където може да се види е гората Киринди, на около 70 км северно от град Морондава.
Фосата е универсален ловец – храни се с всичко което успее да улови, от риба до различни птици, но преследва главно лемурите. Прословутата свирепост на фосата в малгашкия фолклор обаче е леко преувеличена. Все пак, сравнително неотдавна изчезва и вид гигантска фоса (Cryptoprocta spelea) с дължина на тялото около 2 метра и тегло около 17 кг, за която се смята, че е преследвала гигантските лемури (Megaladapis) от времето на гигантските безкрили птици епиорнис, изчезнали след нашествието на човека на остров Мадагаскар.
Малките на фосата се раждат слепи и беззъби. Майката се грижи за тях около година, като до четвъртия месец те дори не напускат леговището. Размножават се след 4-годишна възраст. В плен живеят до 20 години.
Природозащитен статус
[редактиране | редактиране на кода]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c1/Fossa_085.jpg/220px-Fossa_085.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Cryptoprocta_ferox_MHNT.OST.47_Crane_profil.jpg/220px-Cryptoprocta_ferox_MHNT.OST.47_Crane_profil.jpg)
Фосата е вписана в Червения списък на световнозастрашените видове на IUCN като уязвим вид [2]. През 2000 г. дивата ѝ популация се изчислява на около 2500 животни пръснати из острова и броят им намалява (Luke Dollar, Mustelid, Viverrid & Procyonid Specialist Group).
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Cryptoprocta ferox (Bennett, 1833). // IUCN Red List of Threatened Species. International Union for Conservation of Nature. Посетен на 2 януари 2023 г. (на английски)
- ↑ Cryptoprocta ferox (IUCN Red List of Threatened Species, 2007)
|
![]() |
Портал „Африка“ съдържа още много статии, свързани с Африка. Можете да се включите към Уикипроект „Африка“. |