Californium
Californium | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Basisdata | |||
Navn | Californium | ||
Symbol | Cf | ||
Atomnummer | 98 | ||
Utseende | sølvaktig | ||
Plass i periodesystemet | |||
Periode | 7 | ||
Blokk | f | ||
Kjemisk serie | aktinoider | ||
Atomegenskaper | |||
Atomvekt | 251 u | ||
Empirisk atomradius | 186 pm | ||
Kovalent atomradius | 225 pm | ||
Elektronkonfigurasjon | [Rn] 5f10 7s2 | ||
Elektroner per energinivå | 2, 8, 18, 32, 28, 8, 2 | ||
Oksidasjonstilstander | 2, 3, 4 | ||
Fysiske egenskaper | |||
Stofftilstand | fast stoff | ||
Smeltepunkt | 900 °C | ||
Kokepunkt | 1 470 °C (antatt) | ||
Molart volum | 16,62 · 10-6 m3/mol | ||
Tetthet | 15 100 kg/m³ | ||
Diverse | |||
Elektronegativitet etter Pauling-skalaen | 1,3 | ||
Californium er et kunstig fremstilt radioaktivt grunnstoff med atomnummer 98 og kjemisk symbol Cf.
Historie
[rediger | rediger kilde]Californium ble første gang fremstilt i 1950 ved University of California, Berkeley av forskerne Stanley G. Thompson, Kenneth Street, Jr., Albert Ghiorso og Glenn T. Seaborg. Ved hjelp av en syklotron bombarderte de isotopen 242Cm (curium) med alfapartikler og fikk som resultat 245Cf (og ett fritt nøytron):
Californium var det sjette transurane grunnstoffet som ble påvist, og forskergruppen kunngjorde sin oppdagelse 19. juni 1950.
Grunnstoffet ble oppkalt etter staten California i USA.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Electron_shell_098_Californium.svg/250px-Electron_shell_098_Californium.svg.png)
Egenskaper
[rediger | rediger kilde]Californium er et radioaktivt tungmetall som tilhører aktinoidene. Det har ikke lykkes å isolere stoffet i ren form, men det er antatt å være sølvgrått av utseende. Videre er det forventet at det oksiderer raskt i luft og damp, og angripes av syrer, men ikke av basiske løsninger.
Isotoper
[rediger | rediger kilde]20 isotoper er kjent, og alle er ustabile (og dermed radioaktive). De mest stabile er 251Cf med halveringstid 898 år, 249Cf med halveringstid 351 år, 250Cf med halveringstid 13,08 år, 252Cf med halveringstid på 2,645 år og 248Cf med halveringstid 333,5 døgn.[1] Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 61 døgn, og de fleste kortere enn 4 timer. Isotopene 237Cf, 238Cf, 240Cf, 242Cf, 246Cf, 248Cf, 249Cf, 250Cf, 252Cf, 254Cf og 256Cf kan nedbrytes ved spontan kjernespalting (fisjon).[2]
Isotopen 252Cf er en sterk nøytronkilde, og er derfor meget skadelig for mennesker (ett mikrogram av 252Cf sender ut 170 millioner nøytroner i minuttet).[3]
CAS-nummer: 7440-71-3
Forekomst
[rediger | rediger kilde]Californium forekommer ikke naturlig på Jorden, men fremstilles kunstig i laboratorier. I 1956 fremsatte en forskergruppe fra USA en hypotese om at kjernespalting av californiumisotopen 254Cf var årsaken til variasjoner i lysstyrken i type 1 supernovaer.[4] Moderne gammastråledetektorer har funnet spor fra kjernespalting av kobolt og aluminium i supernovaer, men ikke californium.[5]
Anvendelse
[rediger | rediger kilde]Californium brukes som nøytron-kilde i geologiske analyse-instrumenter. I oktober 2006 ble grunnstoffet oganesson fremstilt ved å bombardere 249Cf med 48Ca (kalsium). 252Cf brukes som nøytronkilde i kreftbehandling.[6]
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Jefferson Lab: Isotopes of the Element Californium
- ^ Lawrence Berkeley National Laboratory – Isotoptabell for californium Arkivert 22. juni 2008 hos Wayback Machine.
- ^ Radiochemistry Society – Element: Californium
- ^ Californium-254 and Supernovae Burbidge, Burbidge, Hoyle, Christy, Fowler, 1956
- ^ Stanford Linear Accelerator Center – On Beyond X, Virginia Trimble. side 52-53 (pdf)
- ^ «Oak Ridge National Laboratory, USA - Oak Ridge facilities provide significant isotope production». Arkivert fra originalen 24. september 2008. Besøkt 24. mai 2008.