Irtiš
Irtiš | |
---|---|
Pogled na Irtiš u Omsku | |
Lokacija | |
Države | ![]() ![]() ![]() |
Gradovi | Serebrjansk, Oskemen, Semej, Pavlodar, Omsk, Tobolsk, Hanti-Mansijsk |
Hidrografija | |
Izvor – aps. visina – koordinate | Mongolski Altaj 2930 m |
Ušće – aps. visina – koordinate | rijeka Ob kod Hanti-Mansijska 23 m |
Dužina | 4248 km |
Pritoke | Išim, Om, Tobol, Demjanka, Konda |
Hidrologija | |
Protok – srednji | 2980 m³/s |
Sliv – površina | 1,673.470 km² |
Ulijeva se u | Ob |
Transport | |
Plovnost | od ušća do Ust-Kamenogorske hidroelektrane |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c0/Irtysh_basin.png/300px-Irtysh_basin.png)
Irtiš (ruski: Ирты́ш, kazaški: Ертіс, kineski: É'ěrqísī hé / 额尔齐斯
Irtiš — druga najduža rijeka-pritok u svijetu nakon Missourija. Duljine 4.248 km. Protječe kroz područje Kine (525 km), Kazahstana (1.835 km) i Rusije (2.010 km). Površina porječja je 1.643.470 km². Izvor Irtiša nalazi se na granici Mongolije i Kine, na istočnim padinama hrbta Mongolskog Altaja. Iz Kine pod imenom Crni Irtiš on se spušta u Kazahstan u Zajsansku kotlinu, gdje se ulijeva u protočno Zajsansko jezero. Na ušću Crnog Irtiša nalazi se velika delta. U Zajsan utječe mnoštvo rijeka s Rudnog Altaja, hrbata Tarbagataj i Saur. Višekratno pojačan tim vodama Irtiš istječe iz Zajsanskog jezera na sjeverozapadu kroz Buhtarminsku hidroelektranu i slijedom za njoj smještenu Ust-Kamenogorsku hidroelektranu. Nizvodno se nalazi Šulbinska hidroelektrana i grad Semej (Semipalatinsk). Malo iznad Pavlodara irtišku vodu prikuplja Irtiško-karagandski kanal, tekući prema zapadu. U rajonu Hanti-Mansijska Irtiš utječe u Ob.
Gradovi - Ketokay (Fuyong) Burčun, Serebrjansk, Oskemen (Ust-Kamenogorsk), Semej (Semipalatinsk) i Kurčatov (Kazahstan), Aksu (Kazahstan), Pavlodar, Omsk, Tara, Tobolsk, Hanti-Mansijsk.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/Omsk_Irtysh_Panorama.jpg/800px-Omsk_Irtysh_Panorama.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Semey_Bridge.jpg/250px-Semey_Bridge.jpg)
Podrijetlo vode Irtiša je mješovito: u gornjem toku je od Snijega, leda i manje kiše, a na donjem toku od snijega, kiše i podzemnih voda. Priroda vodnog režima također se znatno izmijenjuje. U gornjem toku visoke vode počinju u travnju, s maksimumom u travnju – lipnju, opadanje traje do listopada; otjecanje rijeke je regulirano. U donjem toku visoke vode dosežu od kraja svibnja do rujna, s maksimumom u lipnju. 50% godišnjeg otjecanja prolazi u proljeće, u gornjem dijelu toka postotak otjecanja u ljeto i jesen po 20%, 10% zimi, kod Tobolska, 27%, 19% i 7% respektivno. Prosječni istjek kod Ust-Kamenogorska je 628 m³/s, Semeja (Semipalatinska) oko 960 m³/s, Omska 917 m³/s[1][2], Tobolska 2.150 m³/s[3][4], na ušću oko 3000 mm³/s[5], godišnji istjek od oko 95 km³. Razmjer kolebanja razine iznad Zajsanskog jezera je 4,4 m,kod Omska 7 m , Ust-Išima 12,7 m, dalje se do ušća smanjuje. Zamrzavanju na Irtišu prethodi razdoblje lomljenja leda od oko 20 dana u gornjem i 6–10 dana u donjem dijelu toka. Zamrmrzava se u gornjem toku krajem studenoga, u donjem od početka studenog, otapa se u travnju.
Prosječni istjek mjesečno u Hanti-Mansijsku
[uredi | uredi kod]Prosječni istjek Irtiša mjesečno (u m³/sec.) mjereno na hidrometrijskoj postaji Hanti-Mansijsk
Podaci izračunati preko 22 godine
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/sh/timeline/hsuwjl52zidl0wfwbppqt0d9powlx6b.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/65/River_port_and_auto_depot_of_Khanty-Mansiysk.jpg/250px-River_port_and_auto_depot_of_Khanty-Mansiysk.jpg)
Vode Irtiša koristi se za opskrbu Irtiško-karagandskog kanala (unos vode iz Irtiša u kanal u prosjeku od 75 m³/s), za potrebe vodoopskrbe i navodnjavanja.
Redovna plovidba na 3.784 km od ispusta Ust-Kamenogorske hidroelektrane do ušća. Plovidba se odvija od travnja do studenog.
Putnički, teretni brodovi i tankeri plove najviše rijekom između travnja i listopada, kada nije smrznuta. Omsk je dom sjedištu tvrtke u državnom vlasništvu – Irtysh Shipping Company, te najveća riječna luka u zapadnom Sibiru.
Ispod Zajsanskog jezera na Irtišu je izgrađena Irtiška kaskada hidroelektrana uključujući Buhtarminsku, Ust-Kamenogorsku i Šulbinsku hidroelektranu, blizu Kazahstansko-kineske granice. Brodska prevodnica koja omogućuje riječni promet da zaobiđe branu kod Ust-Kemenogorska najdublja je na svijetu, s padom od 42 metra[6].
- Buhtarminsko umjetno jezero (5.500 km², 53 mlrd. m³)
- Ust-Kamenogorsko umjetno jezero (37 km², 0,65 mlrd. m³)
- Šulbinsko umjetno jezero (255 km², 53 mlrd. m³)
Uz Irtiš i njegovu okolicu nalazi se veliki broj spomenika prirode, povijesnih i arhitektonskih spomenika, uređene su zanimljive turističke rute.
- ↑ „Unesco - Irtysh at Omsk”. Arhivirano iz originala na datum 2009-11-24. Pristupljeno 2011-03-14.
- ↑ ArcticRIMS - Irtysh at Omsk
- ↑ „Unesco - Irtysh at Tobolsk”. Arhivirano iz originala na datum 2009-11-24. Pristupljeno 2011-03-14.
- ↑ ArcticRIMS - Irtysh at Tobolsk
- ↑ R-Arctic Net - Irtish At Khanty-Mansiysk
- ↑ „Waterways World: The world's deepest lock”. Arhivirano iz originala na datum 2011-07-26. Pristupljeno 2011-03-14.