Provincie Mucu
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bd/Provinces_of_Japan-Mutsu.svg/220px-Provinces_of_Japan-Mutsu.svg.png)
Provincie Mucu (japonsky
Provincie Mucu je rovněž známá jako Óšú (
Historie
[editovat | editovat zdroj]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Japan_prov_map_mutsu701.png/220px-Japan_prov_map_mutsu701.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/Japan_prov_map_mutsu718.png/220px-Japan_prov_map_mutsu718.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/90/Japan_prov_map_mutsu.png/220px-Japan_prov_map_mutsu.png)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/Old_Japan_Mutsu_%281869%29.svg/220px-Old_Japan_Mutsu_%281869%29.svg.png)
Provincie Mucu rozkládající se v severní části ostrova Honšú byla založena jako jedna z posledních japonských provincií, až když říše Jamato odebrala zdejšímu původnímu obyvatelstvu, jímž byl národ Emiši, půdu. Časem se Mucu stala největší provincií, jelikož se mohla postupně rozšiřovat směrem na sever. Hlavním městem provincie byla již od časů období Nara hradní pevnost Taga, posléze město Tagajó.
Období Asuka
[editovat | editovat zdroj]V roce 709 vypuklo v Mucu a v nedaleké provincii Ečigo protivládní povstání. Vláda říše Jamato vyslala vojsko, aby vzpouru potlačilo.
Období Nara
[editovat | editovat zdroj]Roku 712 byla provincie Mucu odělena od provincie Dewa. Velká státní rada daidžó-kan císařovny Gemmei prováděla na katastrální mapě v období Nara změny, neboť následujícího roku došlo k oddělení provincie Mimasaka od provincie Bizen, provincie Hjúga od provincie Ósumi a provincie Tanba od provincie Tango.
V roce 718 byly okresy Šineha, Uda a Watari, jež byly do té doby součástí provincie Mucu, a okresy Kikuta a Iwaki patřící provincii Hitači začleněny do provincie Iwaki.
Roku 724 vybudoval Azumabito Ono hrad Taga jako prozatímní hlavní město provincie. Pevnost dala později jméno městu Tagajó (
Období Heian
[editovat | editovat zdroj]V roce 801 dobyl provincii Mucu generál Tamuramaro ze Sakanoue (
Dne 13. července 869 zasáhlo oblast kolem dnešního města Sendai ničivé zemětřesení doprovázené vlnou tsunami.[2] Zemětřesení mělo odhadované magnitudo nejméně 8,4 stupně Richterovy stupnice,[3] mohlo však dosahovat až 9. stupně podobně jako zemětřesení a tsunami v Tóhoku v roce 2011.[4] Vlna tsunami způsobila na planině Sendai rozsáhlé záplavy. Při katastrofě přišlo o život více než 1000 lidí.[5]
Vzestup a pád Hiraizumi
[editovat | editovat zdroj]Roku 1095 se v Hiraizumi usadil rod Severních Fudžiwarů, zvaný také Fudžiwarové z Óšú (
Období Kamakura
[editovat | editovat zdroj]Počátkem září 1189 napadl provincii Mucu Joritomo Minamoto, pozdější zakladatel a první šógun Kamakurského šógunátu, s obrovskou armádou čítající 284 000 jezdců.[6] Po vítězné bitvě o Óšú, v níž bylo dobyto sídlo Severních Fudžiwarů Hiraizumi, byl 14. října zabit i Jasuhira Fudžiwara,[7] načež Joritomo Minamoto ovládl celé fudžiwarské panství.[8] Bitva u Óšú tak bývá někdy považována za poslední bitvu Genpeiské války, neboť díky ovládnutí severovýchodního Japonska završila snahy Joritoma Minamota o dosažení nadvlády nad celým Japonskem.
Období Sengoku
[editovat | editovat zdroj]Během období Sengoku vládly různým částem provincie různé rody. Na severu v Morioce vládl z hradu Kozukata rod Nanbu. Na jihu v oblasti Aizu měl v Aizuwakamacu své hradní sídlo rod Uesugi. Masamune Date, jenž byl blízkým spojencem Iejasua Tokugawy, založil na jihu město Sendai, které je dnes největším městem celého regionu Tóhoku. Dalším sídlem rodu Date byl hrad Iwadejama v dnešním Ósaki. Také rod Sóma měl svoje panství na jihu, jemuž vládl z hradu Sōma Nakamura ve městě Sóma. A na jihu se rozkládalo i panství rodu Iwaki, který vládl svým poddaným ze stejnojmenného sídla.
Období Meidži
[editovat | editovat zdroj]Jedním z důsledků války Bošin bylo i rozdělení provincie Mucu. Dne 19. ledna 1869 rozdělila vláda Meidži provincii na 5 částí. Vznikly tak provincie Iwaki, Iwaširo, Rikučú, Rikuzen, a Rikuó. Provincie Rikuó, jež zhruba odpovídala dnešní prefektuře Aomori, se zapisovala stejnými znaky kandži, jakými se před rozdělením prováděl zápis původní provincie Mucu. Jejich čtení však bylo odlišné.[9] Díky stejným znakům bývala provincie Rikuó někdy rovněž označována jako „Mucu“.
Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mutsu Province na anglické Wikipedii.
- ↑ Nussbaum, Louis-Frédéric. (2005). "Mutsu" in Japan Encyclopedia, p. 676, p. 676, na Knihách Google.
- ↑ SAWAI, Y.; FUJII Y.; FUJIWARA O.; KAMATAKI T.; KOMATSUBARA J.; OKAMURA Y.; SATAKE K. Marine incursions of the past 1500 years and evidence of tsunamis at Suijin-numa, a coastal lake facing the Japan Trench. Holocene. 2008, s. 517–528. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 16 May 2013. DOI 10.1177/0959683608089206. S2CID 55355007. Bibcode 2008Holoc..18..517S.
- ↑ SAWAI, Yuki; NAMEGAYA, Yuichi. Challenges of anticipating the 2011 Tohoku earthquake and tsunami using coastal geology. Geophysical Research Letters. 9 November 2012, s. 6. Dostupné online [cit. 26 May 2015]. DOI 10.1029/2012GL053692. Bibcode 2012GeoRL..3921309S.
- ↑ GOTO, Kazuhisa; CHAGUÉ-GOFF, Catherine. The future of tsunami research following the 2011 Tohoku-oki event. Sedimentary Geology. 29 August 2012, s. 5, 9, 11. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 28 May 2015. DOI 10.1016/j.sedgeo.2012.08.003. Bibcode 2012SedG..282....1G.
- ↑ Titsingh, p. 119., p. 119, na Knihách Google
- ↑ a b Nihon dai hyakka zensho. Shōgakkan,
小学 館 . [s.l.]: [s.n.], 2001. ISBN 4-09-526001-7. OCLC 14970117 S.奥州 征伐 . - ↑ Azuma Kagami
吾妻 鏡 九 巻 . [s.l.]: National Diet Library S.文治 五 年 4月 30日 -同年 9月 28日 . - ↑ SANSOM, George. A History of Japan to 1334. [s.l.]: Stanford University Press, 1958. ISBN 0804705232. S. 254,326–328.
- ↑
地名 「三陸 地方 」の起源 に関 する地理 学 的 ならびに社会 学 的 問題 [online]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2011-07-18. (Iwate University|岩手大学 ]]教育 学部 )
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Provincie Mucu na Wikimedia Commons