Boris Pasternak
Boris Pasternak | |
---|---|
Борис Леонидович Пастернак | |
![]() Pasternak vuonna 1959. |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 10. helmikuuta (29. tammikuuta) 1890 Moskova, Venäjän keisarikunta |
Kuollut | 30. toukokuuta 1960 (70 vuotta) Peredelkino, Neuvostoliitto |
Ammatti | kirjailija |
Kirjailija | |
![]() Nimikirjoitus |
|
Palkinnot | |
Aiheesta muualla | |
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta |
|
Boris Leonidovitš Pasternak (ven. Бори́с Леони́дович Пастерна́к: 10. helmikuuta (J: 29. tammikuuta) 1890 Moskova – 30. toukokuuta 1960 Peredelkino) oli venäjänjuutalainen runoilija ja prosaisti. Pasternak tunnetaan lännessä parhaiten romaanista Tohtori Živago (1957). Venäjällä häntä pidetään ennen kaikkea runoilijana.
Elämä ja tuotanto
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cc/Boris_Pasternak_in_youth.jpg/190px-Boris_Pasternak_in_youth.jpg)
Pasternak tunnetaan lännessä parhaiten monumentaalisesta ja traagisesta Neuvostoliittoa käsittelevästä romaanista Tohtori Živago, joka julkaistiin ensimmäisen kerran Italiassa vuonna 1957. Venäjällä hänet tunnetaan ennen kaikkea juhlittuna runoilijana. Hän on yksi neljästä Josif Stalinin ajan johtavasta runoilijasta, muiden ollessa Anna Ahmatova, Marina Tsvetajeva ja Osip Mandelstam.
Pasternakin perhe oli juutalainen. Isä oli Moskovan taidemaalauskoulun professori, ja äiti oli kuuluisa konserttipianisti. Pasternak kasvoi kansainvälisessä ilmapiirissä, kotona vierailivat muun muassa pianisti ja säveltäjä Sergei Rahmaninov, runoilija Rainer Maria Rilke ja kirjailija Leo Tolstoi.[1]
Pasternak opiskeli filosofiaa Marburgin yliopistossa Saksassa Hermann Cohenin oppilaana. Hän palasi Moskovaan vuonna 1914 ja julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa tuona vuonna. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän opetti ja työskenteli Uralilla sijainneessa kemiantehtaassa. Vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen jälkeen Pasternakin maine runoilijana kasvoi.[1]
Hän joutui neuvostoliittolaisten viranomaisten epäsuosioon 1930- ja 1940-luvuilla ja oli syytettynä subjektiivisuudesta ja estetismistä. Poliittisten runojen sijasta Pasternak kirjoitti henkilökohtaisia runoja, mikä viranomaisten silmissä oli poliittinen kannanotto. Hänen onnistui kuitenkin välttää vankileirit. Hämärän peittoon on jäänyt syy, miksi Stalin suosi Pasternakia.[1]
Pasternakille myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 1958, mutta hän joutui luopumaan palkinnon vastaanottamisesta, koska ei olisi voinut palata takaisin Tukholmasta Neuvostoliittoon, mikäli hän matkustaisi Ruotsiin vastaanottamaan palkinnon.[2] Literaturnaja gazeta tuomitsi palkinnon myöntämisen Pasternakille vihamieliseksi teoksi Neuvostoliittoa kohtaan. Pasternak erotettiin myös Neuvostoliiton kirjailijaliitosta viisi päivää Nobel-palkinnon myöntämisen jälkeen.[3]
Tohtori Živagossa esiintyneen kommunistisen hallinnon arvostelun vuoksi hän joutui Neuvostoliitossa vainon kohteeksi koko loppuelämänsä ajaksi. Italiankielinen käännös ilmestyi vuonna 1957 ja CIA:n junailema alkuteos vuonna 1958.[4] Neuvostoliitossa teos julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1987.[1]
David Leanin ohjaama elokuva Tohtori Živago valmistui vuonna 1965. Sen käsikirjoituksen laati Pasternakin romaanin pohjalta Robert Bolt.[1]
Suomennetut teokset
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Proosa
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Tohtori Živago. (Doktor Živago, 1957.) Suomentanut Juhani Konkka. Runot suomentaneet Helvi Juvonen ja Arvo Turtiainen. Keltainen kirjasto 20. Helsinki: Tammi, 1958.
- Viimeinen kesä. Novelleja ja omaelämäkerrallista. Suomentanut Ulla-Liisa Heino. Keltainen kirjasto 25. Helsinki: Tammi, 1959. – Sis. Turvakirja.
Runot
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Tohtori Živagon runot. Suomentaneet Helvi Juvonen ja Arvo Turtiainen. Helsinki: Tammi, 1958.
- Sisareni, elämä. Valikoinut ja suomentanut Marja-Leena Mikkola. Helsinki: Tammi, 2003. ISBN 951-31-2459-2.
- Runosuomennoksia antologioissa: Venäjän runotar. Helsinki: Otava, 1946. Neuvostolyriikkaa 3. Helsinki: Tammi, 1978. ISBN 951-30-3973-0.
Muut
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Taiteesta. Kirjeitä vuosilta 1907–1960. Kirjeet on koottu Jevgeni ja Jelena Pasternakin toimittamasta essee- ja kirjevalikoimasta Ob iskusstve. Suomentanut Marja-Leena Jaakkola. Helsinki: Taifuuni, 1996. ISBN 951-581-049-3.
- Muita tekstejä antologiassa Neuvostoproosaa I.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b c d e Liukkonen, Petri: Boris Pasternak. Kuusankosken kaupunginkirjasto 2008. (englanniksi)
- ↑ The Story of Dr Zhivago BBC Witness. BBC World Service. (englanniksi)
- ↑ Harjulehto, Seppo: ”Uutiskatsaus”, Mitä Missä Milloin 1960, s. 18. Helsinki: Otava, 1959.
- ↑ Petäjä, Jukka: CIA julkaisi Tohtori Živagon venäjäksi. Helsingin Sanomat, 4.1.2015, s. C 16–17. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 4.1.2015.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Boris Pasternak Wikimedia Commonsissa
Sitaatteja aiheesta Boris Pasternak Wikisitaateissa
|
|