Gackt
Gackt | |
![]() | |
Gackt a 28. Tokiói Nemzetközi Filmfesztiválon 2015-ben | |
Életrajzi adatok | |
Születési név | Ósiro Gakuto ( |
Álnév | Gackt Camui ( |
Született | 1973. július 4. (51 éves) Okinava, Japán |
Származás | ![]() |
Pályafutás | |
Műfajok | rock, pop |
Aktív évek | 1993– |
Kapcsolódó előadó(k) | Cains:Feel, Malice Mizer, S.K.I.N. |
Hangszer | zongora, gitár, dob |
Hang | bariton |
Tevékenység |
|
Kiadók | Nippon Crown, Avex Trax, G&Lovers |
Gackt weboldala | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Gackt témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Ósiro Gakuto (
Rjúkjúi családba született, korán elkezdett zongorázni tanulni, klasszikus zenén és enkán nőtt fel. Pályafutása 1993-ban kezdődött, először a rövid életű Cains:Feel együttes frontembereként, majd a Malice Mizer visual kei rockegyüttes énekeseként. 1999-ben szólókarrierje is elindult. Kilenc stúdióalbumot és 48 kislemezt jelentetett meg. A japán zenetörténelemben ő az első férfi szólóénekes, akinek egymás után tíz olyan kislemeze jelent meg, amely mind felkerült az Oricon heti slágerlistájának első tíz helyezettje közé.[3] 2007. június 20-án jelent meg Returner (Jami no súen) című kislemeze: az egyetlen, amelyik vezette a slágerlistát.[4] Szólóelőadóként mintegy tízmillió lemezt adott el.[5]
Gackt dalait felhasználták videójátékok (például a Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII), animék (például a Sin Hokuto no ken vagy a Mobile Suit Zeta Gundam) és televíziós sorozatok betétdalául. Színészként is tevékenykedik, szerepelt például az általa írt Moon Child című filmben, nemzetközileg pedig a Bunraku című akciófilmben debütált. Szerepelt a Fúrin kazan című televíziós sorozatban. Játszott színdarabokban is, Moon Saga: Josicune hiden címmel pedig maga is írt és rendezett színdarabot. A hangját felhasználták a Gackpoid szoftverhez, mely az Internet Co., Ltd. első Vocaloid szoftvere volt.[6]
2012 óta Malajziában él, ahol saját ingatlancége is van.
Neve és születési ideje
[szerkesztés]Gackt pontos születési nevét egészen 2017-ig nem lehetett tudni. Egy ideig úgy vélték, a születési neve Kamui Gakuto (
Gyermek- és fiatalkora
[szerkesztés]Gackt háromgyermekes rjúkjúi családban nőtt fel[16] Okinava szigetén.[16] Édesapja zenetanár volt, trombitán játszott, édesanyja szintén tanár volt. Egy nővére és egy öccse van.[16] Édesapja munkája miatt több településen is laktak: Jamagucsiban, Fukuokában, Sigában, Oszakában és Kiotóban.[16] A középiskolát Sigában végezte, majd felvételt nyert a Kiotói Gakuen Egyetemre.[17]
Hároméves korában kezdett el zenét tanulni, zongoraleckéket vetettek vele a szülei. Hétéves korára beleunt a zongorázásba, a költözések miatt pedig állandóan tanárt kellett váltania. Csak négy évvel később engedték meg neki a szülei, hogy abbahagyja. Édesapja révén Gackt a rézfúvós hangszereket is jól ismeri.[16] Általános iskola felső osztályában egy másik fiúval vívott zongoraversenyben alulmaradt, ekkor magától kezdett el otthon gyakorolni és kottát írni.[18] Úgy nyilatkozott, a legnagyobb hatással a zenéjére Frédéric Chopin volt: „ő tanította meg nekem a zene szépségét, mélységét, örömét, bánatát, jóságát; hogy a zene bátorságot adhat az embereknek, és a hang rétegeinek jelentését. Nem túlzást azt állítanom, hogy Chopin képezi a zeném alapjait.”[19] Gyermekkorában csak klasszikus zenét és enkát hallgatott, egészen a középiskoláig nem érdekelte a rockzene. Ekkor sajátította el a dobolást. Először nem akart amatőr együttesekben játszani, mert a nagyzenekari játékhoz képest silányabbnak tartotta a minőséget. Fokozatosan vonzani kezdte azonban a közönség lelkesedése, kedvére való volt, hogy az együttes tagjaira felelősség hárul, és úgy gondolta, így tudott igazán kibontakozni a személyisége.[16]
Pályafutása
[szerkesztés]1993–98: Első zenei próbálkozásai és a Malice Mizer
[szerkesztés]Az 1990-es évek elején Gackt egy kaszinóban dolgozott krupiéként és hosztként, miközben egy együttesben beugró dobosként működött közre. Szeretett volna többet kezdeni a zenei tudásával, de ekkoriban negatívan szemlélte az életét. A kaszinóban ismerkedett meg egy üzletemberrel, aki megváltoztatta a felfogását és inspirálta, hogy megtalálja a célját az életben.[16][18] Egy évvel később kilépett az együttesből, többféle munkát is végzett, többek között hangtechnikus volt a stúdióban, ahol a dobolást gyakorolta.[16][17] Húsz éves volt, amikor megismerkedett YOU-val (Kuroszaki Jó) egy kiotói live house-ban és megalapították a Cains:Feel együttest. YOU később a szólóénekessé váló Gackt háttérzenekarának tagja lett.[16] Mivel nem volt énekesük, Gackt lett a frontember, egy demófelvételt fel is vettek.[16]
1995-ben bemutatták a Malice Mizer visual kei együttesnek, mely épp kényszerpihenőt tartott, miután frontemberük, Takano Tecu távozott. Gackt Tokióba költözött és csatlakozott az együtteshez 1995 októberében.[16][17] Amellett, hogy énekelt az együttesben, zongorázott és ő volt a fő szövegíró is. Ezen kívül két dalt írt az együttesnek, Regret és Le Ciel címmel. Utóbbi az együttes legsikeresebb kislemeze volt, negyedik helyet érte el az Oricon slágerlistáján.[20][21] A Malice Mizer a visual kei média által new visualnak hívott korszakának egyik olyan együttese volt, mely a részletesen kidolgozott, androgün, vámpír-ihletésű jelmezekkel és sminkekkel kitűnt a hasonló együttesek közül az 1990-es években.[22]
1999 januárjában jelentették be, hogy Gackt kilépett az együttesből.[17] Önéletrajzi könyve szerint a tagok közötti nézeteltérések, a megszállottság, a hirtelen meggazdagodás és az együttestől való elszigetelődés vezetett a távozásához.[16]
1999–2001: Szólókarrierje kezdetei: Mizérable, Mars és Rebirth
[szerkesztés]1999-ben Gackt szólókarrierbe kezdett, melynek első lépéseként 11 helyszínen adott koncertet Japán-szerte a 99 Gackt Resurrection turné keretében.[23] Május 12-én megjelent első középlemeze, a Mizérable a Nippon Crown kiadónál. Az album 12 hetet töltött az Oricon slágerlistáján és a második helyig jutott.[24] Azonos címmel kislemez is jelent meg, mely kilenc hetet töltött a listán és harmadik helyezett volt.[25] A lemez megmutatja Gackt „tehetségét a hangszerelés terén, összeolvasztva a klasszikus elemeket a rock műfajával. [...] Stílusa a romantikusan klasszikustól a kísérletező és kibontakozó progresszív rockig terjed.”[22] Júliusban az oszakai és tokiói Shock Wave Illusion fesztiválon lépett fel.[23] Augusztus 11-én megjelent második kislemeze, a Vanilla. Negyedik helyen végzett a slágerlistán, és tíz hétig szerepelt rajta.[25] A Japán Hanglemezgyártók Szövetsége (RIAJ) még abban a hónapban aranylemezzé nyilvánította.[26]
2000. február 9-én és 16-án két újabb kislemez látott napvilágot, a Mirror és az Oasis. Kilencedik, illetve hetedik helyen végeztek, és hat hétig voltak a listán.[25] Ötödik kislemeze, a Szekirei: Seki-ray március 8-án került a boltokba, hetedik helyet ért el az Oriconon és hat hétig maradt a listán.[25] Az év elején az énekeshez csatlakozott a gitáros és producer Chachamaru. Gackt ebben az időben két gitárt tervezett a Caparison Guitars számára, „Marcury” és „Venus” néven, melyeket néha a koncertjein is használt.[27] Első stúdióalbuma, a Mars április 26-án jelent meg, harmadik helyezett volt a slágerlistán, öt hétig szerepelt rajta,[24] és aranylemez lett.[28] Április 27-től Mars szora kara no hómonsa: Kaiszó címmel 16 koncertből álló országos turnéra indult, melyet július 1-jén a Yokohama Arénában fejezett be.[23] Augusztus 30-án kijött következő kislemeze, a Szaikai (Story), mely hat hétig szerepelt a listán és hetedik helyig jutott.[25] Ezt a Secret Garden című dal követte november 16-án, mely tizedik helyezést ért el.[25] December 16-án Gackt megjelentette az első Platinum Boxot VHS-kazettán.[23]
2001. március 14-én jelentette meg Kimi no tame ni dekiru koto címmel nyolcadik kislemezét, mely 18 hétig volt az Oricon listáján és a hatodik volt a legmagasabb helyezése.[25] Április 25-én ezt követte a nagylemez, Rebirth címmel. Ez volt az első koncepcióalbuma, mely a második világháború idején játszódik és „Requiem et Reminiscence” címmel fiktív narratívát mesél el. A lemezen a korábban megjelent Szekirei: Seki-Ray és Secret Garden dalok is szerepeltek. Harmadik helyezett lett az Oriconon, 21 héten át volt a slágerlistán.[24] Május 3-án indult a Requiem et Reminiscence turné, 14 állomáson 18 koncerttel.[23] A zárófellépésre június 23-án került sor a Yokohama Arénában.[23] Szeptember 5-én megjelent az Another World című dal, mely második helyig jutott és 17 hetet töltött a listán.[25] Több mint 250 000 példányban fogyott.[29] A 2001. szeptember 11-ei terrortámadásokat követően Gackt dalt írt a világbékéért.[30] 2001 decemberében jelent meg Dzsúnigacu no Love Song címmel és ötödik helyezést ért el a slágerlistán.[25] 2004-ig angol, koreai és kínai nyelven is megjelent, mindhárom esetben karácsony előtt.[25] Szilveszterkor előadta az Another Worldöt a Kóhaku uta gasszen című presztízses tévéműsorban, ahová először hívták meg.[31]
2002–03: Moon, Moon Child (film) és Crescent
[szerkesztés]2001 második felében Gackt elindította második koncepcióját „Moon Saga” címmel. 2002. április 4-én megjelentette 11. kislemezét, Vaszurenai kara címmel, mely negyedik helyezett volt az Oricon heti slágerlistáján.[25] Június 6-án újabb országos turné következett az új koncepcióval; a zárókoncertre július 10-én került sor a Zepp Sendaiban.[23] Június 16-án megjelent a koncepcióhoz tartozó stúdióalbum is, a Moon. A lemez második lett a slágerlistán[24] és aranylemez státust ért el.[32] Szeptember 22-én Gackt részt vett a kínai–japán kapcsolatok normalizálásának 30. évfordulójára rendezett koncerten a pekingi Munkások Tornacsarnokában.[23] Október 14-én folytatta a turnézást, Kagen no cuki (
2003-ban Gackt a Moon Child című filmen dolgozott, a forgatókönyv társírója volt, és az egyik főszerepet is ő alakította. A filmet Tajvanon forgatták.[34] A másik főszereplővel, Hyde-dal közösen a film betétdalát is felvették, Orendzsi no taijó (オレンジの
2004–05: The Sixth Day és The Seventh Night, Love Letter, Diabolos
[szerkesztés]2004. február 25-én megjelent első válogatáslemeze, a The Sixth Day: Single Collection, melyen korábbi kislemezek szerepeltek, néhány dalt újra fel is vett hozzá. Harmadik helyezett volt az Oriconon és 23 hetet töltött a listán,[24] valamint platinalemez lett.[43] Április 29-én elindult a The Sixth Day & Seventh Night turné, mely országosan nyolc állomást érintett és 15 fellépést jelentett.[23] Május 26-án The Seventh Night: Unplugged címmel újabb válogatáslemez jelent meg, melyen korábbi dalainak akusztikus verziója szerepelt. Ötödik volt az eladási listán[24] és aranylemez lett.[44] Október 27-én újabb kislemeze látott napvilágot, a Kimi ni aitakute.[45] Második helyezésig jutott[25] és szintén aranylemezzé nyilvánították.[46] December 4-én Gackt fellépett a koreai M.net/Km Music Video Festivalon, ahol elnyerte a legjobb ázsiai rockelőadónak járó díjat.[47] Ezen az éven is meghívást kapott a Kóhaku uta gasszenbe, ahol ezúttal a Kimi ni aitakute című dalt adta elő.[48]
2005. január 26-án megjelent 20. kislemeze, az Arittake no ai de, mely hetedik helyezésig jutott az Oriconon,[25] majd az akusztikus tematika folytatódott az ötödik stúdióalbummal, a Love Letterrel, mely Bálint-napon került a boltokba és ötödik helyezett volt a slágerlistán.[24] A RIAJ aranylemezzé nyilvánította,[49] majd június 14-én koreai nyelven is megjelent a dél-koreai piacon Love Letter-for Korean Dears címmel.[50] Április 29-én újabb kislemez jelent meg Black Stone címmel,[51] mely harmadik helyezésig jutott[25] és szintén aranylemez lett.[52] Május 25-én ezt követte a Metamorphoze című kislemez, mely a Mobile Suit Zeta Gundam betétdala lett.[53] Ez volt a negyedik kislemeze, amely második helyet ért el az Oricon heti listáján;[25] és szintén aranylemez lett.[54] Augusztus 10-én újabb kislemez következett, a Todokanai ai to sitteita no ni oszaekirezu ni aisicuzuketa...,[55] mely harmadik lett[25] és aranylemezzé vált.[56] Szeptember 21-én hatodik stúdióalbuma is megjelent Diabolos címmel.[57] Koncepcióját tekintve a Moon-lemezek előzményének tekinthető. Negyedik helyig jutott az Oriconon,[24] és az aranylemez státust is megkapta.[58] Akkori leghosszabb országos turnéja következett, a Diabolos: Aien no si (Diabolos ~
2006–07: Első ázsiai szólóturnéi, a Fúrin kazan és a S.K.I.N.
[szerkesztés]- Gackt első olyan kislemeze, mely vezette a toplistákat
Gackt pályafutása első ázsiai szólókoncertjét 2006. január 14-én adta Szöulban, a Vívóstadionban.[59][60] Ugyanebben a hónapban jelent meg 24. kislemeze, a Redemption, mely a Square Enix-játék Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII egyik betétdala volt.[61] Február 28-án az énekes részt vett a hjógo prefektúrai Maiko Középiskola ballagási ünnepségén, ahol beszédet mondott és előadott egy, kifejezetten az alkalomra írt dalt, melyet 2007. február 7-én No ni szaku hana no jó ni címmel jelentetett meg.[62][63] Gackt azóta többször is részt vett különféle ballagási eseményeken.[64][65][66]
Augusztusban az Otakon rendezvényen bejelentették, hogy S.K.I.N néven új supergroup alakult, Gackt, az X Japan alapítója, Yoshiki, a Luna Sea gitárosa, Sugizo és Miyavi részvételével.[67][68] Az együttes ugyan fellépett 2007. június 29-én az Anime Expón Kaliforniában, azóta nem volt aktív.[69] December 24-én Gackt kisebb rajongóiklub-turnéra indult D.r.u.g. Party címmel, melyet további koncertek követtek Dél-Koreában és Tajvanon.[70][71][72]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/20/Gackt_in_2008%282%29%28cropped%29.jpg/220px-Gackt_in_2008%282%29%28cropped%29.jpg)
2007 januárjában Gackt Ueszugi Kensin daimjót alakította az NHK Fúrin kazan című történelmi televíziós sorozatában.[73] Június 20-án kiadta 27. kislemezét Returner (Jami no súen) címmel, mely első olyan kislemeze volt, amely vezette az Oricon slágerlistáját.[4] Augusztus 23-án meghívták, hogy részt vegyen Dzsóecu város hagyományos Kensin-fesztiválján, mint Ueszugi Kensin. A fesztivál mintegy 203 000 látogatót vonzott.[74][75] Októberben a ginzai Apple Store-ban tartott sajtótájékoztatót, ahol az első iPhone reklámozása mellett bejelentette, hogy teljes korábbi diszkográfiája, valamint élő koncertfelvételei is elérhetővé válnak az iTunes Store-ban, valamint hogy a The Greatest Filmography című DVD-je Kanadában és az Amerikai Egyesült Államokban is megjelenik. Október 26-án a Diabolos 18 európai országban jelent meg.[76][77][78] Novemberben fellépett a koreai M.net/Km Music Video Festivalon,[79] majd Pekingben a 2007-es japán-kínai kulturális koncerten.[23][80] December 10-én részt vett a pekingi China Fashion Awardson, ahol elnyerte az Év japán előadója díjat.[81] December 19-én újabb válogatáslemeze jelent meg, a 0079–0088, melyen a Gundam-franchise-ban szereplő dalai is helyet kaptak.[82][83] Év végén szokásosan fellépett a Kóhaku uta gasszen tévéműsorban.[84]
2007-ben Gackt jótékonysági kampányt indított Save Our Dears néven, mellyel a 2007-es csúecui part menti földrengés áldozatainak segítettek Niigata prefektúrában.[85] Gackt a kampányhoz kulcstartót és karkötőket tervezett, valamint a kampány része volt két Orico UPty MasterCard bankkártya is.[85] Az énekes rajongói klubja, a Dears[* 1] kétmillió jent (kb. 26 000 amerikai dollárt) gyűjtött össze. Az összeget Gackt Dzsóecu városának adományozta a 83. Kensin-fesztiválon 2008-ban.[85]
2008–09: Requiem et Reminiscence II turné, Re:Born
[szerkesztés]2008. július 31-én az Internet Co., Ltd. kiadta a Gackpoidot, egy Vocaloid-verziót, melyhez felhasználták Gackt hangját.[89] December 3-án, egy év szünetet követően megjelent 28. kislemeze, a Jesus.[90][91] Hetedik helyezett volt az Oriconon és tíz hetet töltött a listán.[25] December 14-én Gackt országos turnéra indult, mely az addigi legnagyobb szabású volt a pályafutása során. A Requiem et Reminiscence II: Szaiszei to kaikó (Requiem et Reminiscence II -
2009. január 28-án megjelent 29. kislemeze, a Ghost,[93] mely hatodik helyig jutott a slágerlistán.[25] Május 18-án Szöulban adott volna koncertet, azonban a gazdasági világválság miatt a szponzorai kivonták magukat, így le kellett mondania a fellépést.[94] Szólókarrierjének tizedik évfordulója alkalmából egymás után négy kislemezt jelentetett meg, sorban: Koakuma Heaven, Faraway, Lost Angels és Flower címmel, június 10. és július 1. között.[95] Mind a négy felkerült az Oricon top 10-es listájára.[25] Június 13-án folytatódott a turné, majd július 4-én a Jojogi nemzeti sportcsarnokban a rajongói klub tagjai számára rendezett koncerttel ünnepelte a születésnapját.[96] A turné záró koncertjeire július 11-én és 12-én került sor a Saitama Super Arénában.[97]
Mivel Gackt is és a Kamen Rider-sorozat heiszei-kori sugárzása is a 10. évfordulóját ünnepelte, felkérték, hogy vegyen részt a 2009-es Kamen Rider Decade munkálataiban és adja elő a betétdalokat. Ezek az első olyan kislemezei, amelyeket nem ő maga komponált. Márciusban jelent meg 30. kislemezeként a sorozat nyitódala, a Journey Through the Decade, mely második helyezett lett és 25 hetet töltött a listán.[25][98] A RIAJ aranylemezzé nyilvánította.[99] Augusztusban megjelent a sorozathoz tartozó All Riders vs. Dai-Shocker című film betétdala, a The Next Decade, mely negyedik helyig jutott az Oriconon.[25] Gackt szerepelt is a filmben, Júki Dzsódzsit (Riderman) alakította.[100] Az együttműködés 2010. január 10-én ért véget az utolsó kislemez, a Stay the Ride Alive megjelenésével,[101] mely ugyancsak negyedik helyezett volt a slágerlistán.[25]
Szeptemberben újra fellépett Koreában, ezúttal az Ázsiai Dalfesztiválon.[102][103] Ugyancsak részt vett a 2009-es Animelo Summer Live koncerten.[104] Októberben fellépett a Jojogi nemzeti sportcsarnokban rendezett Wow Live! Thanks For Music koncerten.[105] December 2-án megjelent hetedik nagylemeze, a Re:Born, mely a 2001-ben útjára indított koncepciót folytatta. Kilencedik lett a slágerlistán.[24] December 12-én a Saitama Super Arénában a rajongói klub számára tartott koncertet, melynek tematikája egy fiktív iskola, a „Camui Gakuen” volt.[106]
2010–11: Első európai turné, csatlakozás az Avex Grouphoz, The Eleventh Day
[szerkesztés]2010. február 14-én Gackt részt vett az Asia Pops Festivalon Niigatában, melyet a 2007-es földrengés áldozatainak emlékére rendeztek.[107][108] Március 6-án és 7-én a Koei által rendezett fesztiválon lépett fel, ahol a cég új Wii-játékának, a Samurai Warriors 3-nak a betétdalait adta elő.[109][110] Április 17-én bejelentette, hogy a Nippon Crown kiadótól az Avex Grouphoz szerződik át.[111] A kiadótól való távozása előtt létrehozta a Yellow Fried Chikenz együttest, melynek tagjai közé tartozott Chachamaru és Jamada Sinja (Luna Sea).[112] Júniusban és augusztusban országos turnéra indult velük,[113] közben júliusban első európai turnéja keretében Londonban, Párizsban, Barcelonában, Münchenben és Bochumban lépett fel.[114][115] Július 21-én még a Nippon Crown kiadásában megjelent a The Eleventh Day: Single Collection válogatáslemez.[116] Augusztus 23-án újra részt vett a Kensin-fesztiválon, ezúttal 240 000 látogató előtt.[117] December 14-én a Message! to Asia jótékonysági programban működött közre, fellépett a Tokyo Dome-ban rendezett koncerten, melynek bevételeit kambodzsai és fülöp-szigeteki utcagyerekek megsegítésére terveztek fordítani.[118][119] A rendezvényhez kapcsolódó aukción áruba bocsátotta 1999-es, Pontiac Firebird Trans Am MS6 típusú autóját, mely 6 015 000 jenért (kb. 72 000 dollárért) kelt el.[120]
2011-ben a tóhokui földrengés és cunami áldozatai számára létrehozta a Show Your Heart jótékonysági kampányt.[121][122][123] Márciusban 33 tonnányi ellátmány (élelmiszer és ruhanemű) érkezett a károsultaknak, az országos utcai gyűjtőkampány pedig 25 234 490 jent (kb. 320 000 dollárt) eredményezett.[121][124] Az így összegyűjtött pénzt a Rakuten utalta át a Japán Vöröskeresztnek, a banki átutalásokat is beleszámítva összesen 208 181 735 jent (mintegy 2 641 000 dollárt).[121][125] Júliusban és augusztusban másodszor turnézott Európában a Yellow Fried Chickenzzel, kilenc országban 14 koncertet adott, köztük Budapestre is ellátogatott.[126][127] Ezt japán turné követte, melynek bevételei a Vöröskereszthez kerültek. 2012. július 4-én a Nippon Budókanban tartott fellépésük volt az utolsó; a Yellow Fried Chickenz feloszlott.[128] Augusztus 22-én Gackt ismét magára öltötte Ueszugi Kensin jelmezét a 86. Kensin-fesztiválon.[129]
2012–14: Best of the Best turné, saját kiadó
[szerkesztés]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2b/Gackt_2013_RCTI.jpg/250px-Gackt_2013_RCTI.jpg)
2012. március 18-án és 19-én Gackt részt vett a FilmAid Asia gáláján,[130] és a 6. Ázsiaifilm-díjkiosztón a Hongkongi Nemzetközi Filmfesztiválon, ahol fel is lépett.,[131][132] Március 2-án előadta Japán himnuszát a profi baseball-liga nyitó mérkőzésén a Tokyo Dome-ban. Negyedik alkalommal énekelte el a himnuszt.[133] December 15-én az All Night Nippon rádiópogram 45. évfordulós koncertjén fellépett a Jojogi nemzeti sportcsarnokban.[134][135] Négy nappal később megjelent 43. kislemeze, a White Lovers (Siavasze na toki).[136]
2013-ban négy év után újra országos turnéra indult Best of the Best Vol. I címmel, május 11-én, mely július 7-én ért véget a Yokohama Arénában.[137] Ugyanebben a hónapban két válogatáslemeze jelent meg, a Mild és Wild, melyeken két, eddig ki nem adott dal is szerepelt, a Claymore és a Szakura csiru....[137] Augusztus 22-én ismét megjelent a 88. Kensin-fesztiválon.[138] December 22-én tartotta negyedik és az évi utolsó koncertjét a fiktív iskola, a Camui Gakuen tematikájában.[139] December 26-án különleges koncertet adott a Tokiói Filharmonikus Zenekar kíséretében.[140]
2014. február 12-től, a P.S. I Love U című kislemez megjelenésétől számítva lemezeit saját független kiadója, a G&Lovers adja ki, a Crown Tokuma disztribúciójában.[141][142][143][144] Augusztusban újra részt vett a 89. Kensin-fesztiválon.[145][146] Október 1-jén kijött 45. kislemeze, az Akacukizukujo (Day Breakers)[147] December 26-án másodszorra adott koncertet a Tokiói Filharmonikus Zenekarral.[148]
2015–2017: Last Moon, Last Visualive turné
[szerkesztés]Gackt szóló pályafutásának 15. évfordulója alkalmából 2015. július 1-jén remixalbum jelent meg Gacktracks: Ultra DJ ReMix címmel.[149] Dalait olyan DJ-k remixelték, mint DJ Koo, Takahasi Taku, Tanaka Tomojuki (FPM), Jazztronik vagy Marc Panther.[150] Gackt úgy nyilatkozott, ő maga egyedül nem csinált volna hasonló projektet, mert nem kedveli az EDM műfaját.[151] A DJ-ket jelentkezési sorrendben választotta, és a nagy számú érdeklődés miatt úgy vélte, a jövőben újabb hasonló együttműködésre is sor kerülhet.[152] Július 3-án a lemez megjelenéséhez kapcsolódó partit tartott.[151] Augusztus 23-án hetedik alkalommal öltötte magára Ueszugi Kensin hadúr jelmezét a Kensin-fesztiválon, rekord számú, 243 000 látogató előtt.[153] Október 7-én megjelent 46. kislemeze, az Arrow.[154][155] Október 23-án rövid turnéra indult a Camui Gakuen koncepcióval.[156]
A Last Visualive szaigo no cuki: Last Moon turnéja 2016. március 19-én kezdődött egy, kizárólag a rajongói klub tagjainak tartott koncerttel Szaitamában,[157] az első nyilvános koncertre pedig március 21-én került sor Jamanasiban.[158] A turné július 3-án ért véget a Saitama Super Arénában. Összesen 30 városba látogatott el és 42 koncertet adott a turné folyamán, mintegy 120 000 embernek.[159] Nyolcadik nagylemeze Last Moon 2016. április 27-én jelent meg[160] és hatodik volt az Oricon heti listáján.[161] 48. kislemezét Cumi no keisó (Original Sin) címmel 2017. március 22-én adta ki.[162]
2018–
[szerkesztés]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/01/Gackt_at_Thai-Japan_Iconic_Music_Fest_2023_cropped_%281%29.png/220px-Gackt_at_Thai-Japan_Iconic_Music_Fest_2023_cropped_%281%29.png)
2018 márciusában főszerepet játszott a Karanukan (カーラヌカン ) című romantikus filmben, melyet Okinaván forgattak.[163][164] Július 4-én koncertet adott 45. születésnapja alkalmából a tokiói Shinkiba Studio Coastban, melyet a NicoNico élőben közvetített az interneten.[165] Október 11 és 25 között nyolc koncertet adott a Camui Gakuen koncepcióval.[166] December 31-én elénekelte a himnuszt a Rizin Fighting Federation által rendezett MMA-mérkőzés előtt, ahol Naszukava Tensin japán kick-boxoló és Floyd Mayweather Jr. amerikai bokszoló mérkőztek meg egymással.[167] A Fuji TV élő közvetítésén is részt vett, mint vendégkommentátor.[167]
2019 márciusában bejelentették, hogy dalszöveget írt BoA Szukidajo: My Love (スキだよ-MY LOVE-; Hepburn: Sukidayo: My Love ) című dalához.[168] Július 4-én 46. születésnapja és szólókarrierjének 20. évfordulója alkalmából koncertet adott a Pacifico Yokohamában.[169] 2020 januárjában és februárjában nyolc városban 20 koncertet adott a Khaos című turnéja keretében.[170] A turnén értékesített ajándéktárgyakból befolyt bevételt, mintegy 4,7 millió jent a leégett Suri várkastély újjáépítésére ajánlotta fel és saját vagyonából adakozott a célra.[171][172]
2021 szeptemberében Gackt bejelentette, hogy diszfónia miatt bizonytalan időre kénytelen felfüggeszteni énekesi tevékenységét.[173]
Zenei stílusa
[szerkesztés]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/hu/thumb/2/2f/Gackt_Last_Visualive.jpg/250px-Gackt_Last_Visualive.jpg)
Gackt hangja jellegzetes vibratójáról ismert,[174][175] de falzettben is képes énekelni.[176][177] Gackt úgy nyilatkozott, hogy 2003 és 2004 között túlságosan kiszélesítette a hangterjedelmét és 2005-ig keresgélte a megfelelő kifejező módot.[178] Az AllMusic szerint Gackt hangja „nagyon melodrámai”,[179] valamint „gördülékeny, sima, természetellenesen szívből jövő”.[180] Dalai többféle műfajt ölelnek át a dallamos balladáktól az intenzív hard rock dalokig.[178][181][182] A nyers rock elemeit hallgatóbarát kompozícióval kombinálja.[180] Több dalában is szerepelnek hagyományos japán hangszerek, mint a sakuhacsi, a samiszen, a sinobue, az erhu, a só, a koto vagy a taiko.[183] Gackt ezt Zipangu[* 2] rocknak nevezi.[185]
Stúdióalbumainak többsége két koncepció köré épül. Az egyik a „Moon Saga” (Moon, Crescent, Diabolos, Last Moon), mely vámpírtörténet, habár a vámpírok itt nem az emberi természet sötét oldalát hivatottak reprezentálni.[186][187][188] A másik koncepció a „Requiem et Reminiscence” vagy „ЯR” (Rebirth, Re:Born), mely a második világháború világát idézi meg.[178] Mindkét koncepció az emberiség egzisztenciális kérdéseit boncolgatja. Szimbolikus, pszichológiai történetek az emberi bűnök, háborúk ismétlődéséről és az emberi élet értelmének kérdéséről.[186][189] A történet születik először, utána a dalszöveg és a zene.[188] Így a dalok koncepciójukat tekintve kapcsolódnak egymáshoz, mégis önálló entitások.[186] Gackt úgy véli, a koncepciók alapján felépített koncertjei nem hagyományos fellépések, és nem sorolhatóak a musicalek vagy a színdarabok közé sem. Épp ezért ő a „visualive” elnevezést preferálja, ahol egyesül a történet, a zene, a színház, a musical a történettel és az élő előadásmóddal.[187][190][191] Ezt a fajta fellépési módot a 2001-es Requiem et Reminiscence turné alatt fejlesztette ki, és csaknem tíz évbe telt, hogy számára elfogadható minőségűvé váljon a 2008–2009-es Requiem et Reminiscence II turné során. Ugyanakkor Gackt úgy véli, ez a fajta kifejezésmód rendkívül nehéz és fárasztó, és nem felel meg a mai szórakoztatóipari követelményeknek kifizetődőség szempontjából.[187]
Színészi pályafutása
[szerkesztés]Mozi, televízió és szinkronizálás
[szerkesztés]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/Kong-_Skull_Island_Japan_Premiere_Red_Carpet-_GACKT_%26_Sasaki_Nozomi_%2836570746714%29.jpg/250px-Kong-_Skull_Island_Japan_Premiere_Red_Carpet-_GACKT_%26_Sasaki_Nozomi_%2836570746714%29.jpg)
Gackt filmes pályafutása 2001-ben és 2002-ben két dokumentumfilmmel indult. Először Madagaszkárra utazott az Ima hadaka ni sitai otoko-tacsi (いま
2007-ben Gackt Ueszugi Kensin daimjót alakította az NHK csatorna Fúrin Kazan című történelmi drámájában. Játékáért jelölték a TV Navi Legjobb mellékszereplő drámában díjára.[198] Egyetlen slágerlista-vezető dala, a Returner (Jami no súen) a sorozat betétdala volt. Gackt úgy emlékszik, hogy Kensint mindig kemény férfinak ábrázolták korábban, ezért sok kritikát kapott simára borotvált, hosszú hajú megjelenése a sorozatban. Azonban színésztársa, Ogata Ken támogatta Gackt elképzelését a szereplő megjelenéséről.[199] Ugyanebben az évben Gackt az Arthur és a villangók című animációs film japán szinkronjában működött közre.[200] 2008-ban Romániában forgatta első nemzetközi filmjét, a Bunrakut, mely 2010-ben jelent meg.[201] Ezt követően a TBS Mr. Brain című sorozatának második epizódjában egy halálra ítélt bűnözőt alakított,[202] majd a Kamen Rider Decade: All Riders vs. Dai-Shocker című filmben játszott.[100]
2010-ben többször is szinkronizált, először az Arthur: Maltazár bosszúja című animációs filmben,[203] majd a Shiki című animében, mely az első állandó szinkronszerepe volt.[204] A Tono to isso című animében a korábban tévésorozatban alakított Kensin hangját adta.[205] Két videójátékban is szinkronizált karaktereket, a Dragon Nestben,[206] melyhez az Ever című dalt írta,[207] valamint a Mobile Suit Gundam: Extreme Vs.-ben is hallható volt.[208] 2011-ben a Tono to isso folytatásában, a Supernatural: The Animation-ben is szinkronizált,[209][210] majd a Sket Dance-ben is melyhez dalt is írt Graffiti címmel.[211] A Tempest (テンペスト ) című televíziós sorozatban egy kínai eunuchot alakított, aki át akarja venni a hatalmat a Rjúkjúi Királyságban.[212] Szinkronszínészként dolgozott a Dragon Age: Dawn of the Seeker animációs filmen is, melyhez a betétdalt is ő énekelte.[213]
2012-ben Gackt szerepet kapott a Szengoku baszara: Moonlight Party című televíziós sorozatban mint Oda Nobunaga.[214] A sorozat betétdalát is ő énekelte fel, Hakuro címmel. Az Onda Riku regényéből született Akumu-csan című sorozatban kettős szerepet alakított.[215] 2013 novemberében vendégszerepet kapott az indonéz Bima Satria Garuda című sorozat két epizódjában.[216] 2014-ben az Akumu-csan filmváltozatában szerepelt,[215][217] majd a Time Spiral című televíziós sorozatban, ahol egy időutazó egyetemi tanárt alakított.[218] Gackt együttműködött a Square Enix-szel a 3594e mobiltelefonos játék létrehozásában, mely egy kínai történelmi regényen, A három királyság regényes történetén alapszik. A játékban Lü Pu tábornokot mintázták róla.[219]
2015-ben Gackt szerepelt az Origami című rövidfilmben, melyet Cato Ochi rendezett, és amelyet Cannes-ban is bemutattak.[220] Ugyanebben az évben a Szengoku sura Soul (
Színház
[szerkesztés]2010-ben Gackt főszerepet játszott a tokiói Nisszei Színházban bemutatott Nemuri kjósiró buraihikae (
Üzleti tevékenysége
[szerkesztés]2016-ban Ikeda Szatosival közösen ingatlanügynökséget alapított Gackt & Ikeda Asia Bridge Partnerz néven Kuala Lumpurban, Malajziában.[240][241] 2017-ben ázsiai stratégiai tanácsadó lett a Spindle virtuálisvaluta-projektben.[12]
Megjelenése a médiában
[szerkesztés]Gackt számos alkalommal szerepelt a People magazinéhoz hasonló országos felméréseken, mint az egyik legszebb japán híresség.[242][243][244][245][246] 2009-ben ötödik helyen szerepelt a japán rockzene történetének neves személyiségei között.[247] Divatikonként, J-pop-idolként és nemzeti ikonként tartják számon, valamint az androgün koncepciókat előtérbe helyező visual kei mozgalomnak köszönhetően nevezték már a bisónen mangák „fantáziaférfijainak eleven megtestesülésének” is.[7][8][248][249] Olyan fiktív szereplőkhöz hasonlították, mint Griffith a Berserk című mangában,[7] vagy Cloud Strife a Final Fantasy VII-ben,[250] valamint számos mangakaraktert ő maga inspirált.[251]
Gackt számos televíziós reklámban szerepelt, többek között olyan márkáknak, mint a Fujifilm, a Shiseido, a Daihatsu, a Niconico, a Tsutaya, a Square Enix vagy a Konami.[252] Számtalan televíziós műsorban lépett fel előadóként, vendégként vagy rendszeres résztvevőként, például a Hey! Hey! Hey! Music Champ-ben; 2009 óta rendszeres vendége a TV Asahi újévi műsorának, melynek címe Geinódzsin-Kakuzuke-Check (
Magánélete
[szerkesztés]Gackt 20 évesen rövid ideig házasságban élt egy koreai nővel.[16][254] 1995-ben Tokióba költözött,[16] majd 2012-ben a Fülöp-szigeteken és Hongkongban telepedett le.[255] Ugyanebben az évben Malajziában vett házat, és ideje nagy részét itt tölti.[240]
Az énekes folyékonyan beszél kínaiul, angolul és koreaiul, valamint tud franciául is.[30] Kétdanos taekwondo-mester (ITF), de egyéb harcművészetekkel is foglalkozik, például karatézik, bokszol és a brazil dzsúdzsucuban is jártas.[256] Szívesen pókerezik, 2017 óta versenyeken is részt vesz, legnagyobb nyereménye 75 600 dollár volt egy negyedik helyezésből.[9][257]
Úgy nyilatkozott, hogy filozófiai hitvallásához legközelebb a japán busidó áll.[201][258] Vallások tekintetében legközelebb a természeti vallások állnak hozzá.[259] Családja hite szerint az elhunyt családtagok istenségekké válnak, akiket tisztelni kell, a rjúkjúi vallásban emiatt kétféle koncepció létezik: az ősök tisztelete és a természet tisztelete. Nincsenek kiforrott elméletei és rituáléi, arról szól, ami körülöleli az embert,[260] a természet szeretetéről.[225]
Diszkográfia
[szerkesztés]- Mizérable (középlemez) (1999)
- Mars (2000)
- Rebirth (2001)
- Moon (2002)
- Crescent (2003)
- Love Letter (2005)
- Diabolos (2005)
- Re:Born (2009)
- Last Moon (2016)
Filmográfia
[szerkesztés]Filmek
[szerkesztés]- Moon Child (2003)
- Kamen Rider Decade: All Riders vs. Dai-Shocker (2009)
- Bunraku (2010)
- The Tempest 3D (2012)
- Akumu-csan (
悪夢 ちゃん; Hepburn: Akumu-chan ) (2014) - Origami (2015, rövidfilm)
- Karanukan (2018)
- Tonde Szaitama (
翔 んで埼玉 ; Hepburn: Tonde Saitama , ’Fly Me to the Saitama’) (2019)[261] - The Confidence Man JP: Episode of the Princess (2020)
- Tonde Szaitama II (
翔 んで埼玉 II; Hepburn: Tonde Saitama II , ’Fly Me to the Saitama II’) (2022)[261]
Szinkronizálás
[szerkesztés]- Sin Hokuto no ken (2003, OVA)
- Bujingai (2003, videójáték)
- Dirge of Cerberus: Final Fantasy VII (2006, videójáték)
- Crisis Core: Final Fantasy VII (2007, videójáték)
- Arthur és a villangók (2007, animációs film japán szinkronja)
- Arthur: Maltazár bosszúja (2010, animációs film japán szinkronja)
- Shiki (2010, anime)
- Tono to isso (2010, anime)
- Dragon Nest (2010, videójáték)
- Mobile Suit Gundam: Extreme Vs. (2010, videójáték)
- Supernatural: The Animation (2011, anime)
- Sket Dance (2011, anime)
- Dragon Age: Dawn of the Seeker (2012, animációs film)
- 3594e (2014, mobiltelefonos játék)
- Sengoku Shura Soul (2015, mobiltelefonos játék)
- Othellonia (2016, mobiltelefonos játék)
- Trickster (2016, anime)
- Kong: Koponya-sziget (2017, játékfilm japán szinkronja)
Televíziós sorozatok és dokumentumfilmek
[szerkesztés]- Ima hadaka ni sitai otoko-tacsi (いま
裸 にしたい男 たち; Hepburn: Ima Hadaka Ni Shitai Otoko-tachi ) (2001) - Hero’s Hero (2002)
- Fúrin kazan (2007)
- Mr. Brain (2009)
- The Tempest (2011)
- Akumu-csan (
悪夢 ちゃん; Hepburn: Akumu-chan ) (2012) - Szengoku baszara: Moonlight Party (2012)
- Bima Satria Garuda (2013)
- Time Spiral (2014)
Könyvei
[szerkesztés]-
自白 (Dzsihaku) (japán nyelven). Kobunsha (2003). ISBN 4-334-97412-0 (önéletrajz) - Moon Child
鎮魂歌 (Moon Child Requiem) (japán nyelven). Kadokawa Shoten (2003). ISBN 978-4048734615 (regény) - Gacktionary (japán nyelven). Kadokawa (2009). ISBN 978-4048950701 (idézetgyűjtemény)
- Moon Saga
義経 秘伝 (Moon Saga Josicune hiden) (japán nyelven). Kodansha (2014). ISBN 978-4062190565 (regény) - Gacktの
格 ゛言 集 (Gackt no gakugensu) (japán nyelven). Takarajimasha (2015). ISBN 9784800234674 (idézetgyűjtemény) - Oh!! My!! Gackt!! (japán nyelven). Kadokawa (2017). ISBN 9784046017062 (blogposztjai gyűjteménye)
- Gacktの
勝 ち方 (Gackt no kacsi-kata) (japán nyelven). North Village (2019). ISBN 9784861133770 (üzleti könyv)
Turnéi
[szerkesztés]- Arénaturnék:
- 2000: Mars szora kara no hómonsa (Mars
空 からの訪問 者 ( )) - 2001: Requiem et Reminiscence
- 2002: Kagen no cuki (
下弦 の⽉ ( )) - 2003: Dzsógen no cuki (
上弦 の⽉ ( )) - 2004: The Sixth Day & Seventh Night
- 2005-06: Diabolos: Aien no si (Diabolos 〜
哀 婉の詩 〜 ( )) - 2008-09: Requiem et Reminiscence II: Szaiszei to kaikó (Requiem et Reminiscence Ⅱ 〜
再生 と邂逅 〜 ( )) - 2013: Best of the Best Vol. I
- 2016: Last Visualive Szaigo no cuki: Last Moon (Last Visualive
最期 ノ月 –Last Moon– ( ))
- Klubturnék:
- 1999: Easter Live
- 1999: Shockwave Illusion Live
- 2000: Starlight Gig
- 2006-07: Training Days D.r.u.g. Party
Hivatkozások
[szerkesztés]Megjegyzések
[szerkesztés]Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b c
年齢 不 詳 のGackt、遂 に実 年齢 をカミングアウト「来年 37歳 !」 (japán nyelven). Oricon, 2009. november 5. (Hozzáférés: 2009. november 6.) - ↑ Gackt becomes GACKT to celebrate 10th anniversary (angol nyelven). Japan Today, 2009. június 15. (Hozzáférés: 2018. november 3.)
- ↑ Gackt、
男性 ソロ1位 の39作 目 TOP10田原 俊彦 の記録 を19年 ぶり更新 (japán nyelven). Oricon, 2011. július 19. (Hozzáférés: 2019. január 14.) - ↑ a b Gackt、1999
年 デビュー以来 初 の1位 獲得 ! (japán nyelven). Oricon, 2007. június 26. (Hozzáférés: 2019. január 14.) - ↑ Oricon Profile (2009-07-15
更新 "Update") (japán nyelven). Oricon. (Hozzáférés: 2018. január 2.) - ↑ „「がくっぽいど」7
月 末 発売 "ニコ厨 "漫画 家 ・三浦 建 太郎 さんのイラストで”, ITmedia News, ITmedia Inc., 2008. június 20. (Hozzáférés: 2015. november 1.) (japán nyelvű) - ↑ a b c Miller, Laura. Youth fashion and beautification, Japan's Changing Generations: Are Young People Creating a New Society? (angol nyelven). Routledge, 90–91. o. (2012). ISBN 978-1-134-35389-7
- ↑ a b Visual Kei: Glamour in Japanese Pop Music, Global Glam and Popular Music: Style and Spectacle from the 1970s to the 2000s (angol nyelven). Routledge, 202. o. (2016). ISBN 978-1-317-58819-1
- ↑ a b Valerie Cross: Pop Music Star Gackt Attempting to Change Poker's Image in Japan (angol nyelven). PokerNews, 2017. augusztus 28. (Hozzáférés: 2017. augusztus 28.)
- ↑ ACE Repertory (angol nyelven). ASCAP. (Hozzáférés: 2019. január 14.)
- ↑ Paul Campbell: Results from yesterday's @ARIAPoker $25K High Roller (angol nyelven). @TDPaulCampbell Twitter, 2017. július 8.
- ↑ a b „GACKTが
初 めて本名 を明 かし、実業 家 として仮想 通貨 事業 に取 り組 むことを発表 ”, natalie.mu, Natasha, 2017. december 27. (Hozzáférés: 2017. december 27.) (japán nyelvű) - ↑ „GACKT、
実業 家 として初 めて本名 を公表 大型 の新規 事業 の全貌 も明 らかに”, Ameba, CyberAgent Inc, 2017. december 27. (Hozzáférés: 2017. december 27.) (japán nyelvű) - ↑ New Years with Gackt Visualive Tour DVD Release and RE:BORN (angol nyelven). Rokkyuu Magazine, 2009. szeptember 6. [2017. december 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2017. december 28.)
- ↑ GACKT Reveals Real Age! (angol nyelven). musicJapanplus, 2009. november 8. [2017. december 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2017. december 28.)
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n Gackt, Camui. Jihaku: Gackt.
光文社 (Kobunsha) (2003). ISBN 4-334-97412-0 - ↑ a b c d Gacktの
過去 を日刊 ゲンダイが報道 (japán nyelven). Nikkan Gendai, 2002. [2016. október 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. szeptember 2.) - ↑ a b „「Benesse」
進 研 ゼミ中学 講座 でGACKTさんから中学生 に贈 る応援 Interviewが掲載 されています。”, Benesse, 2010. december 15.. [2010. január 5-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2018. január 2.) (japán nyelvű) - ↑ Gackt「
僕 の音楽 の基盤 はショパン」 (japán nyelven). Barks, 2010. március 1. (Hozzáférés: 2010. szeptember 11.) „「...そんな僕 に音楽 の美 しさ、深 さ、楽 しさ、悲 しさ、そして音楽 は勇気 を与 えることが出来 るモノだってこと、重 なり合 う音 の意味 を教 えてくれたのがまさしくショパンだった。僕 の音楽 の基盤 はショパンだと言 っても過言 ではない。僕 にそこまで大 きな影響 を与 えたショパンの楽曲 、その魅力 と魔力 。自分 の耳 と心 で確 かめて欲 しい。...」” - ↑ 【MALICE MIZER】のオリコン
順位 と売 り上 げ枚数 。 (japán nyelven). Oriconnv. [2019. január 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 14.) - ↑ Malice Mizer Singles (japán nyelven). Oricon. [2013. április 13-i dátummal az eredetiből archiválva].
- ↑ a b Josephine Yun. Jrock, Ink: A Concise Report on 40 of the Biggest Rock Acts in Japan (angol nyelven). Stone Bridge Press (2005). ISBN 978-1-880656-95-2
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o Profile (japán nyelven). Gackt Official Community. (Hozzáférés: 2019. január 14.)
- ↑ a b c d e f g h i j Gackt albums on Oricon (japán nyelven). Oricon. [2013. június 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. november 28.)
- ↑ a b c d e f g h i j k l m n o p q r s t u v w x y Gackt singles on Oricon (japán nyelven). Oricon. [2012. november 8-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. november 28.)
- ↑
月次 認定 作品 認定 年月 :1999年 8月 (japán nyelven). RIAJ. (Hozzáférés: 2019. január 14.) - ↑ Caparison Marcury (japán nyelven). caparison.jp. kanno. [2009. március 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 20.)
- ↑
月次 認定 作品 認定 年月 :2000年 4月 (japán nyelven). RIAJ. (Hozzáférés: 2019. január 14.) - ↑ Gackt、
幻 の楽曲 がついにCD化 ! (japán nyelven). Oricon, 2006. december 27. (Hozzáférés: 2019. január 14.) - ↑ a b Nikki: Band Bio: Gackt (angol nyelven). Jrockrevolution.com. [2012. március 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. augusztus 13.)
- ↑ 52. Kouhaku Uta Gassen (japán nyelven). NHK. (Hozzáférés: 2019. január 14.)
- ↑ RIAJ September 2002 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. április 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. április 8.)
- ↑ 53. Kouhaku Uta Gassen (japán nyelven). (Hozzáférés: 2019. január 15.)
- ↑ Moon Child (angol nyelven). Variety, 2003. július 28. (Hozzáférés: 2019. január 15.)
- ↑ a b Release dates for Moon Child. IMDb. (Hozzáférés: 2011. július 29.)
- ↑ a b RIAJ January–July 2003 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. június 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 29.)
- ↑
自白 (japán nyelven). Gackt.com. (Hozzáférés: 2019. január 15.) - ↑ Kingdom Rock Show 2003
追加 公演 は国立 代々木 競技 場 第 一 体育館 にて開催 ! (jjapán nyelven). Visunavi.com, 2003. szeptember 27. [2011. szeptember 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 13.) - ↑ Elton Suzuki: Dream Power Live 2003 - Report by Elton Suzuki (angol nyelven). jeclique.com, 2003. október 2. [2004. február 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 13.)
- ↑ 「Moon Child【
鎮魂歌 】レクイエム篇 」 みんなのレビューページ (japán nyelven). booklog.jp. paperboy&co. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ a b RIAJ December 2003 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. július 30.)
- ↑ 54. Kouhaku Uta Gassen (japán nyelven). (Hozzáférés: 2019. január 15.)
- ↑ RIAJ March 2004 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. április 7.)
- ↑ RIAJ June 2004 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. április 7.)
- ↑ インタビュー: Gackt 「
男性 に聴 いて口 ずさんでもらいたい」 (japán nyelven). Oricon, 2004. október 27. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ RIAJ November 2004 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. december 2.)
- ↑ "2004 M.net Korean Music Festival Winners list" (koreai nyelven). MAMA. [2012. október 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 22.)
- ↑ 55. Kouhaku Uta Gassen (japán nyelven). (Hozzáférés: 2019. január 15.)
- ↑ RIAJ February 2005 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. június 30.)
- ↑ Love Letter-for Korean Dears (
韓国 Special Version) (japán nyelven). Tower Records Japan. (Hozzáférés: 2019. január 15.) - ↑ Gackt
生 まれながらにして闇 だからさ (japán nyelven). Oricon, 2005. április 27. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ RIAJ May 2005 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 29.)
- ↑ Gackt "
時 の定 め"ガンダムとのコラボ (japán nyelven). Oricon, 2005. május 25. (Hozzáférés: 2012. december 2.) - ↑ RIAJ June 2005 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 29.)
- ↑ Gackt
本来 の自分 の姿 がありのままに出 たバラード (japanese nyelven). Oricon, 2005. augusztus 10. (Hozzáférés: 2012. december 2.) - ↑ RIAJ August 2005 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 29.)
- ↑ a b Gackt, Diabolos interview (japán nyelven). Oricon, 2005. szeptember 14. (Hozzáférés: 2014. július 13.)
- ↑ RIAJ September 2005 Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2012. május 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. július 30.)
- ↑
日 록가수 각트, 내한 공연 중 실신 (koreai nyelven). chosun.com, 2006. január 14. [2008. január 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. - ↑ U.S.'s Backstreet Boys-Japan's Gackt (angol nyelven). The Dong-a Ilbo, 2006. január 11. (Hozzáférés: 2019. január 16.)
- ↑ Gackt 2006
年 第 1弾 もGackt節 全開 ! (japán nyelven). Oricon, 2006. január 25. (Hozzáférés: 2012. december 2.) - ↑ Gackt
卒業 式 ライブ!門出 を祝福 (japán nyelven). nikkansports.com, 2006. március 2. [2006. március 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ Gackt "
夢 の中 "で作 られた"卒業 "をテーマにした新曲 ! (japán nyelven). Oricon, 2007. január 31. (Hozzáférés: 2012. december 2.) - ↑ ガクトさん、ゲストで
登場 高田 高校 の卒業 式 に (japán nyelven). Joetsu Times, 2008. március 19. [2014. április 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. december 5.) - ↑ Gackt holds surprise live at a high school graduation (angol nyelven). tokyohive.com, 2011. március 2. (Hozzáférés: 2012. december 5.)
- ↑ Gackt Encourages Students At Graduation Ceremony (angol nyelven). CDJapan Journal, 2014. április 15. [2014. július 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 13.)
- ↑ S.K.I.N. Online (angol nyelven). SKIN-online.net. [2007. július 2-i dátummal az eredetiből archiválva].
- ↑ Asian Imports: Attempting to Break Into the U.S. Music Industry (angol nyelven). JRockRevolution, 2007. június 19. [2007. június 29-i dátummal az eredetiből archiválva].
- ↑ Skin Concert Review (angol nyelven). JRockRevolution, 2007. július 1. (Hozzáférés: 2019. január 16.)
- ↑ Gackt ファンクラブ
限定 のスペシャルライブ・レポート! (japán nyelven). Oricon, 2007. január 10. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ Gackt、ファンクラブ
限定 ライヴで大 サービス (japanese nyelven). barks.jp. Global Plus, 2007. január 5. (Hozzáférés: 2012. december 2.) - ↑ Gackt Training Days 2006 Drug Party (Photo album) (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2007. január 5. (Hozzáférés: 2012. december 2.)
- ↑
来年 の大河 ドラマ「風林火山 」、主役 に内野 聖 陽 さん (japán nyelven). asashi.com. [2007. február 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2007. február 22.) - ↑
過去 最高 の20万 3千 人 ガクトさんが大 きく貢献 (japán nyelven). Oricon, 2007. augusztus 28. [2012. augusztus 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 31.) - ↑
白馬 に乗 った"Gackt謙信 "が地震 被災 者 にエール! (japán nyelven). Oricon, 2007. augusztus 27. (Hozzáférés: 2012. március 31.) - ↑ Gackt Going Global (angol nyelven). Japan Zone, 2007. szeptember 15. (Hozzáférés: 2014. július 14.)
- ↑ Special Interview – Gackt (japán nyelven). Apple, 2007. október 23. [2011. október 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.)
- ↑ Gackt、
出陣 式 でアレを片手 でもてあそぶ!? (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2007. október 25. (Hozzáférés: 2014. július 13.) - ↑ 2007 Mnet KM Music Festival #9 Promises / GACKT (video). Mnet. [2019. január 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 16.)
- ↑ 「
中日 文化 ・スポーツ交流 年 」が北京 で華麗 に閉幕 (japán nyelven). china.org.cn, 2007. november 30. (Hozzáférés: 2019. január 16.) - ↑ Singers, actors claim fashion awards (angol nyelven). xinhuanet.com, 2007. december 9. [2007. december 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.)
- ↑ Gackt x Gundam for 0079-0088 (angol nyelven). Anime News Network, 2007. november 5. (Hozzáférés: 2019. január 16.)
- ↑ Gackt to release "Gundam album" (angol nyelven). tokyograph.com. WordPress, 2007. november 5. [2007. december 9-i dátummal az eredetiből archiválva].
- ↑ NHK reveals Kohaku lineup (angol nyelven). tokyograph.com, 2008. január 27. [2007. december 5-i dátummal az eredetiből archiválva].
- ↑ a b c Gacktとの
社会 貢献 型 カード「Save Our Dears Card UPty」誕生 (japán nyelven). orico.co.jp. Orient Corporation. [2008. február 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ リニューアル
後 のサイトご利用 について. g-and-lovers.com. [2021. január 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. március 24.) - ↑ G&LOVERS;サービス
終了 と新 サービス開始 のお知 らせ (japán nyelven). g-and-lovers.com. [2022. szeptember 1-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2022. november 2.) - ↑ G&L (japán nyelven). (Hozzáférés: 2022. november 2.)
- ↑ Kamui Gakupo, Debut At the End of July! "Gackpoid" (japán nyelven). Barks, 2008. június 20. (Hozzáférés: 2008. június 29.)
- ↑ Gackt 1
年 半 ぶりの新作 と約 3年 ぶりライブについて語 る!! (japán nyelven). Oricon, 2008. december 3. (Hozzáférés: 2011. augusztus 22.) - ↑ Gackt is Back!1
年 半 ぶりのシングルで音楽 シーンに堂々 帰還 (japán nyelven). Barks, 2008. október 23. (Hozzáférés: 2012. december 2.) - ↑ (Live Report) Gackt
映像 ・演劇 ・音楽 をフルに使 った圧巻 の"VISUALIVE" (japán nyelven). Oricon, 2009. február 4. (Hozzáférés: 2012. december 2.) - ↑ Gackt
史上 最大 11万 人 動員 の全国 ツアーがスタート! (japán nyelven). listenmusic.jp. Global Plus, 2008. december 15. [2014. július 26-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gackt cancels Korea concert (angol nyelven). tokyograph.com, 2009. április 17. [2012. szeptember 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 29.)
- ↑ Gackt、4
週 連続 リリースで10周年 &新 たなる章 へ (japán nyelven). Oricon, 2009. április 21. (Hozzáférés: 2014. július 15.) - ↑ GACKT、「
小 悪魔 ヘヴン」はサザンへのオマージュだった? (japán nyelven). Barks, 2009. június 25. (Hozzáférés: 2019. január 16.) - ↑ (Live Report) Gackt 10
周年 "Visualive"アリーナツアーの初日 をレポート!! (japán nyelven). Oricon, 2009. június 15. (Hozzáférés: 2012. március 31.) - ↑
劇場 版 『仮面 ライダー×仮面 ライダーW&ディケイド MOVIE大 作戦 2010』主題歌 はGACKT (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2009. október 22. (Hozzáférés: 2009. október 22.) - ↑ RIAJ 2009 June Certificates (japán nyelven). RIAJ. [2009. július 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. június 24.)
- ↑ a b
劇場 版 『仮面 ライダー×仮面 ライダーW&ディケイド MOVIE大 作戦 2010』主題歌 はGACKT (japán nyelven). Barks, 2009. október 22. (Hozzáférés: 2019. január 16.) - ↑ Gackt、
新曲 が劇場 版 「仮面 ライダー」主題歌 に決定 (japán nyelven). Oricon, 2009. október 22. (Hozzáférés: 2009. december 10.) - ↑ Korea 2009 Asia Song Festival: Starring Your Favorite Groups (angol nyelven). visitkorea.or.kr, 2009. szeptember 7. [2011. június 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.)
- ↑ "서로, 통하였느냐"…가수는 달라도, 안무는 하나 (koreai nyelven). The Fact, 2009. szeptember 20. (Hozzáférés: 2019. január 16.)
- ↑
今年 も燃 えた!夏 の祭典 「Animelo Summer Live 2009 -Re:Bridge-」2日 目 をレポート! (japán nyelven). amustyle.info, 2009. szeptember 22. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ „WOWFes:
原 由子 6年 ぶりソロライブ友情 参戦 Gacktにhitomiは脚線美 披露 ”, Mainichi , 2009. október 14.. [2010. január 16-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) (japán nyelvű) - ↑
音楽 ライター赤木 まみの「ぐずらのつづら」【3】―「Gackt<神威 ♂楽園 de イキナ祭 >」 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2009. december 12. (Hozzáférés: 2010. szeptember 13.) - ↑
言 承 旭 迷暈1500名 櫻花 妹 新潟 拼場Gackt (kínai nyelven). Next Media, 2010. március 15. [2010. február 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 22.) - ↑ Gackt籲募款
震災 紀香 、黑人 、范范支持 (kínai nyelven). libertytimes.com.tw. The Liberty Times, 2010. február 14. [2013. április 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. március 31.) - ↑
戦国 時代 がさいたまスーパーアリーナに蘇 る、コーエー"戦国 武将 祭 "が開催 (japán nyelven). famitsu.com, 2010. március 7. (Hozzáférés: 2011. augusztus 22.) - ↑ Gackt
見参 、さいたまスーパーアリーナが戦国 時代 に (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2010. március 8. (Hozzáférés: 2011. augusztus 22.) - ↑ Gackt moves to Avex, may tour Europe (angol nyelven). Tokyograph, 2010. április 16. [2014. július 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 13.)
- ↑ Gackt、
男性 限定 ライブで女性 限定 「音 漏 れを聞 くチケット」発売 (japán nyelven). Oricon, 2010. március 18. (Hozzáférés: 2011. augusztus 22.) - ↑ Gackt、エイベックスへの
移籍 を発表 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2010. április 17. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ Gackt、
猛暑 をさらに熱 くした初 ヨーロッパツアーが終了 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2010. július 26. (Hozzáférés: 2014. június 16.) - ↑ GACKT European Tour in July 2010! (angol nyelven). JAME World, 2010. június 1. (Hozzáférés: 2019. január 16.)
- ↑ Gackt、6
年 ぶりのシングル・コレクションを7月 に発売 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2010. június 25. (Hozzáférés: 2014. június 16.) - ↑ Gackt
謙信 に大 歓声 川中島 合戦 など再現 (japán nyelven). Joetsu Times, 2010. augusztus 23. [2010. szeptember 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.) - ↑ 90
歳 近 い老女 の姿 も!?ヨンさまスマイルに660人 「キャー!」 (japán nyelven). Cinematoday, 2010. december 15. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ 「Message! to Asia」@
東京 ドーム画像 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2010. december 16. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gacktオリジナルカスタム ファイヤーバード トランザム
限定 モデル MS6 (japán nyelven). Rakuten Auction, 2010. december 15. [2011. január 2-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 29.) - ↑ a b c Show Your Heart (angol nyelven). showyourheart.net. [2011. december 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. július 29.)
- ↑ Mark Jarnes: Japan's musicians show their hearts (angol nyelven). The Japan Times, 2011. március 18. (Hozzáférés: 2016. augusztus 11.)
- ↑ Gackt「Show Your Heart」、
有 言 実行 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2011. április 1. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ GACKT Reviewed SHOW YOUR HEART "We are Connected" (angol nyelven). musicJapanplus, 2011. április 15. [2016. szeptember 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. szeptember 2.)
- ↑ "SHOW YOUR HEART"
基金 の受付 について (angol nyelven). Rakuten Bank, 2011. (Hozzáférés: 2016. szeptember 2.) - ↑ Gackt 2011 European Tour Dates Announced! (angol nyelven). Jpopasia, 2011. május 20. [2019. január 17-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 16.)
- ↑ J-Rock fitness show, avagy Gackt Budapesten (magyar nyelven). Mondo/Sound of Japan. (Hozzáférés: 2019. január 17.)
- ↑ Claire: Yellow Fried Chickenz to Disband (angol nyelven). jame-world.com. Japanese Music Entertainiment, 2012. november 6. (Hozzáférés: 2012. október 7.)
- ↑ Gackt
謙信 、さっそうと出陣 行列 義 の心 を全国 発信 (japán nyelven). j-times.jp. Joetsu Times, 2011. augusztus 22. [2012. március 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2011. augusztus 22.) - ↑ 蔡加
讚 汪 圓 圓 沒 傾 婚 事 (kínai nyelven). SINA.com, 2012. március 19. [2012. március 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 31.) - ↑ Photos: Gackt ultra-black appearance Asian Film Awards to lead the fans screaming (angol nyelven). Agile News, 2012. március 19. [2012. március 21-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 31.)
- ↑ Gackt, the moral playwright. Asiaone, 2012. április 13. (Hozzáférés: 2019. január 17.)
- ↑ Gackt、メジャーリーグ
開幕 戦 にて国歌 独唱 ! (japán nyelven). mu-mo.net. avex marketing Inc., 2012. március 30. [2012. július 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2012. március 31.) - ↑
金 爆 ×ももクロ!Gackt×キリショー!代々木 で興奮 コラボ (japán nyelven). natalie.mu. Natasha, 2012. december 16. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ オールナイトニッポン45
周年 記念 ライブで金 爆 、豪華 コラボに感激 (japán nyelven). Oricon, 2012. december 15. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ GacktニューシングルはスノボCMソングの
冬 バラード (japán nyelven). natalie.mu. Natasha, 2012. december 18. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ a b For the first time in four years Gackt was to start his nationwide Best tour; "Omou Zonbun, Meippai Sawaide Kure" (angol nyelven). en.barks.jp. Global Plus, 2013. május 19. [2013. december 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. december 18.)
- ↑ Event Report: Gackt Appears as Kenshin in Procession for Battle of Kawanakajima (angol nyelven). en.barks.jp. Global Plus, 2013. augusztus 25. [2013. november 12-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. december 19.)
- ↑ Sachie Tojo: Gackt Holds Event "Camui♂Gakuen", Puts on Roller Skates and Covers Hikaru Genji (angol nyelven). en.barks.jp. Global Plus, 2013. december 24. [2014. július 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 7.)
- ↑ Gackt's Magnificent Performance with the Tokyo Philharmonic Orchestra (angol nyelven). en.barks.jp. Global Plus, 2014. január 13. [2014. január 18-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. május 1.)
- ↑ Gackt、マリスミゼルKamiさんの
死 を語 る「まだ整理 できていない」 (japán nyelven). Oricon, 2014. február 11. (Hozzáférés: 2014. július 15.) - ↑ Gackt Speaks about Kami: "I still haven't come to terms with it" (angol nyelven). en.barks.jp. Global Plus, 2014. február 20. [2014. július 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 7.)
- ↑ Crown Tokuma's Distribution (see G-Pro) (japán nyelven). [2014. szeptember 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.)
- ↑ Gackt's New Song Gets Full Support from Space Shower Music (angol nyelven). en.barks.jp. Global Plus, 2014. február 18. [2014. július 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 7.)
- ↑ 【イベントレポート】Gackt、
足 骨折 の中 、華麗 なる上杉 謙信 姿 を披露 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2014. augusztus 24. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.) - ↑ 2014
年 の「謙信 公 祭 」は約 21万 人 の入 り込 み過去 3番目 の記録 (japán nyelven). joetsutj.com, 2014. augusztus 25. [2014. szeptember 5-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. szeptember 5.) - ↑ Gacktが"
呂 布 "に扮 した新曲 PVを一部 解禁 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2014. szeptember 24. (Hozzáférés: 2014. szeptember 28.) - ↑ Gackt、
東京 フィルハーモニー交響 楽団 との華麗 なるひととき (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2014. december 27. (Hozzáférés: 2015. augusztus 21.) - ↑ Gackt、
現状 の音楽 業界 の内情 を明 かす「今 は死 ぬほど苦 しい時代 」 (japán nyelven). Oricon, 2015. július 2. (Hozzáférés: 2015. augusztus 21.) - ↑ Gackt - Gacktracks-Ultra DJ ReMix- (japán nyelven). AllJPop. [2015. június 29-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2015. augusztus 21.)
- ↑ a b Gackt、Mitomi Tokoto、VJ Wadakenを
招 き「Gacktracks -Ultra DJ ReMix-」についてクロストーク! (japán nyelven). iFlyer.tv, 2015. június 26. (Hozzáférés: 2015. augusztus 21.) - ↑ GACKT
豪華 DJ陣 によるリミックス・アルバム完成 「好 きなようにやってくれ!」/インタビュー1 (japán nyelven). Excite Japan, 2015. június 30. (Hozzáférés: 2015. augusztus 21.) - ↑
過去 最高 24万 3000人 第 90回 謙信 公 祭 の入 り込 み発表 (japán nyelven). Joetsu Journal, 2015. augusztus 24. (Hozzáférés: 2015. szeptember 12.) - ↑ Gackt Announces New Single and World Tour (angol nyelven). jrocknews.com. Synthetic Rendition, 2015. szeptember 10. (Hozzáférés: 2015. szeptember 12.)
- ↑ GACKT、7
年 ぶりコンセプトツアーの追加 16公演 を発表 (japán nyelven). barks.jp. Japan Music Network, 2016. január 7. (Hozzáférés: 2016. február 9.) - ↑ GACKT
主宰 の学園 祭 ショー『神威 ♂楽園 』でX JAPAN完 コピ&女子高 生 コスプレ/ライブレポート (japán nyelven). Excite Japan, 2015. november 14. (Hozzáférés: 2017. július 11.) - ↑ GACKT、
激 しいダンスでも魅 せるコンセプトツアー開幕 (japán nyelven). natalie.mu. Natasha, 2016. március 20. (Hozzáférés: 2016. március 20.) - ↑ GACKT、『Last Visualive』のツアー
日程 発表 (japán nyelven). OKMusic, 2015. augusztus 8. (Hozzáférés: 2019. január 18.) - ↑ GACKT World Tour 2016 Last Visualive Saigo no Tsuki -LAST MOON- supported by Nestlé (angol nyelven). coolJAPAN. [2016. augusztus 22-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. augusztus 10.)
- ↑ GACKT、MV
集 めたトレイラ―で新作 「LAST MOON」紹介 (japán nyelven). natalie.mu, 2016. április 21. (Hozzáférés: 2019. január 18.) - ↑ Oricon weekly album chart 2016-04-25 to 2016-05-01 (japán nyelven). Oricon, 2016. május 4. (Hozzáférés: 2016. május 4.)
- ↑ a b GACKT、
拘束 椅子 に縛 られる (japán nyelven). Barks. Japan Music Network, 2017. február 15. (Hozzáférés: 2017. február 16.) - ↑ GACKT stars in scenic island film “Karanukan” (angol nyelven). Jrocknews, 2017. december 30. (Hozzáférés: 2019. január 17.)
- ↑ Japanese Netflix Original ‘Jimmy’ to Open Okinawa Festival (angol nyelven). Variety, 2017. március 21. (Hozzáférés: 2019. január 17.)
- ↑ GACKT、45
歳 のバースデーライブに豪華 ゲスト続々 「ボクが最期 に歌 いたい曲 を」 (japán nyelven). Excite Japan, 2018. július 5. (Hozzáférés: 2018. október 29.) - ↑ GACKT、
学園 祭 エンターテインメントショー『神威 楽園 』で「X」「USA」を"本気 で"カバー (japán nyelven). Excite Japan, 2018. október 26. (Hozzáférés: 2018. október 29.) - ↑ a b „GACKTが
天心 VS メイウェザーで国歌 独唱 …「RIZIN.14」”, Sports Hochi, 2018. december 29. (Hozzáférés: 2019. január 18.) (japán nyelvű) - ↑ BoA、
日本 ニューシングル「スキだよ-MY LOVE-」の作詞 にGACKTが参加 …日 韓 コラボに期待 (japán nyelven). Kstyle. (Hozzáférés: 2019. március 27.) - ↑ GACKTソロデビュー20
周年 、46歳 バースデーライブの誓 い 「イケてる最高 の50歳 を目指 したい」 (japán nyelven). Excite Japan, 2019. augusztus 6. (Hozzáférés: 2020. május 11.) - ↑ GACKT
全国 ツアー「KHAOS」開催 、バンドメンバーは一般 公募 (japán nyelven). Natalie, 2019. szeptember 2. (Hozzáférés: 2019. december 7.) - ↑ GACKT「ネガティブな
噂 はどんどん流 れる」それでも首 里 城 再建 グッズをつくる理由 とは? (japán nyelven). Area dot.. Asahi Shimbun, 2019. november 30. (Hozzáférés: 2019. december 7.) - ↑ Japan artist Gackt donates $44K to help rebuild Okinawa's Shuri Castle. Mainichi Shimbun, 2020. augusztus 25. (Hozzáférés: 2020. augusztus 28.)
- ↑ Japanese singer and actor Gackt to take break due to voice disorder. Japan Times. (Hozzáférés: 2021. november 13.)
- ↑ ビブラートとは
何 かを知 って歌 うまに! (japán nyelven). Vocal Academy of Tokyo. (Hozzáférés: 2019. február 4.) - ↑ GACKTさんの
歌 い方 について (japán nyelven). Brush Voice. (Hozzáférés: 2019. február 4.) - ↑ „GACKT「クリスマスを
迎 えるお前 たちに」漢 達 にプレゼント届 ける”, MusicVoice, 2016. december 24.. [2018. november 3-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2018. november 3.) (japán nyelvű) - ↑ „GACKT、
退廃 的 印象 に秘 めた前向 きさ新曲 に込 めたメッセージ”, MusicVoice, 2017. március 22.. [2018. november 3-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2018. november 3.) (japán nyelvű) - ↑ a b c Misawa Chiaki: Gackt: "
僕 らって何 のために生 きてるんだろうね?「Jesus」は、そんな心 の叫 びで もあるんだ。 (japán nyelven). OKMusic, 2008. december 20. (Hozzáférés: 2018. november 3.) - ↑ Alexey Eremenko: Love Letter (angol nyelven). Allmusic. (Hozzáférés: 2019. január 18.)
- ↑ a b Alexey Eremenko: 0079-0088 (angol nyelven). Allmusic. (Hozzáférés: 2019. január 18.)
- ↑ Gackt, Todokanai special interview (japán nyelven). Oricon, 2005. augusztus 10. (Hozzáférés: 2018. november 3.)
- ↑ Yuka Saito (2005. október 1.). „
深淵 なる Diabolos World” (japán nyelven). Pati Pati, Japan (250), 8–9, 15–16. o. - ↑ GACKT
歌 い、踊 り、奏 で、演 じ、多様 な姿 を見 せた"LAST VISUALIVE"最終 日 /レポート (japán nyelven). Excite Japan, 2016. július 11. (Hozzáférés: 2018. november 3.) - ↑ Cipangu’s landlocked isles (angol nyelven). The Japan Times. [2018. augusztus 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2018. augusztus 25.)
- ↑ Takashi Ishizuka: GACKT interview "メイド・イン・ジャパン"と
呼 べるモノを作 りたい――GACKT、「雪月花 ―The end of silence―/斬 ~ZAN~」をリリース (japán nyelven). CD Journal. Ongaku Shuppansha, 2009. december 1. (Hozzáférés: 2018. november 3.) - ↑ a b c Midori Ono (2005. október 1.). „Diabolos -
美 しき悪魔 からの誘 い” (japán nyelven). Arena 37C, Japan (277). - ↑ a b c Mami Akagi, Tour Pamphlet (GC025) - Special interview, pp. 18–26
- ↑ a b Moko Shimizu: "LAST VISUALIVE"へ
向 けてGACKTの壮絶 なドラマが始 まる (japán nyelven). OKMusic, 2015. szeptember 20. (Hozzáférés: 2018. november 3.) - ↑ (2005. november 1.) „Gackt interview” (japán nyelven). B=Pass, Japan, 41–43. o.
- ↑ (Live Report) Gackt 10
周年 "Visualive"アリーナツアーの初日 をレポート!! (japán nyelven). Oricon, 2009. június 15. (Hozzáférés: 2018. november 3.) - ↑ GACKT 7
年 ぶりのコンセプトライブ『LAST VISUALIVE TOUR』が開幕 (japán nyelven). excite.co.jp, 2016. március 19. (Hozzáférés: 2018. november 3.) - ↑ 『いま
裸 にしたい男 たち』シリーズ (japán nyelven). NHK. [2019. január 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 19.) - ↑ GACKTのTV
出演 情報 (japán nyelven). Oricon. (Hozzáférés: 2019. január 19.) - ↑ アタタタタタタタタッ! GacktがOVA「
新 ・北斗 の拳 」で声優 に初 挑戦 。テーマ曲 も担当 して、ヤル気 マンマン! (japán nyelven). Barks, 2003. május 21. (Hozzáférés: 2019. január 19.) - ↑ Ashcraft, Brain: This Man Is Final Fantasy Come To Life (angol nyelven). Kotaku. Gawker Media, 2011. január 11. (Hozzáférés: 2012. május 5.)
- ↑ Dengeki staff: Gackt
氏 を操作 する剣術 アクション!タイトー50周年 記念 タイトル『武 刃 街 』が発表 (japán nyelven). Dengeki Online. ASCII Media Works, 2003. augusztus 28. (Hozzáférés: 2012. május 15.) - ↑ a b McCarthy, Dave: Crisis Core: Final Fantasy VII UK Interview (angol nyelven). IGN, 2008. április 28. (Hozzáférés: 2014. december 9.)
- ↑ ドラマ・オブ・ザ・イヤー (japán nyelven). TVnavi. (Hozzáférés: 2019. január 19.)
- ↑ Erin Efrus. „GACKT: Perennial idol looks back on triumphs and tragedies”, 2014. április 17., 8. oldal (Hozzáférés: 2016. szeptember 2.) (angol nyelvű)
- ↑ GACKTと
神木 隆之 介 、リュック・ベッソン監督 からのアツいラブコール!『アーサーとミニモイの不思議 な国 』続編 の声優 に (japán nyelven). Cinema Today, 2010. február 6. (Hozzáférés: 2019. január 19.) - ↑ a b Josh Wigler: Gackt Speaks In This Exclusive 'Bunraku' Clip And Interview! (angol nyelven). MTV, 2011. szeptember 29. (Hozzáférés: 2016. február 9.)
- ↑ Mr. Brain 2nd Episode (japán nyelven). TBS. (Hozzáférés: 2014. július 16.)
- ↑ 『アーサーと
魔王 マルタザールの逆襲 』にみる、Gacktのプロフェッショナリズム (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2010. április 13. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gackt Stars in Shiki, Noitamina Anime Details Confirmed (angol nyelven). Anime News Network, 2010. február 21. (Hozzáférés: 2019. január 19.)
- ↑ 2nd Tono to Issho TV Anime's DVDs to Add Gackt Extras (angol nyelven). Anime News Network, 2011. március 4. (Hozzáférés: 2019. január 19.)
- ↑ Gackt、オンラインゲーム『Dragon Nest』の
世界 観 を体現 し取材 陣 らを圧倒 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2010. április 17. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gackt、
自 らが声優 としても参加 したオンラインRPG『Dragon Nest』登場 人物 になりきって作詞 をしたイメージ・ソング「Ever」が登場 (japán nyelven). CD Journal. Ongaku Shuppansha, 2010. július 20. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gackt lends his voice for Gundam (angol nyelven). Tokyohive, 2010. szeptember 28. (Hozzáférés: 2019. január 19.)
- ↑ Gackt、「ヘリコプターの
免許 を取 ろうかな」 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2011. január 24. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gackt、「いい
女性 が現 れたら結婚 しようかな」 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2011. február 4. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gackt、TVアニメ『Sket Dance』に
声優 出演 、自身 がモデルのキャラで熱唱 も (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2011. június 20. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑
仲間 由紀恵 ×谷原 章介 ×GACKT 『テンペスト』出演 者 決定 ! (japán nyelven). NHK, 2011. április 1. [2019. január 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 19.) - ↑ Gacktインタビュー、
声優 、主題歌 を担当 した映画 『ドラゴンエイジ-ブラッドメイジの聖戦 - (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2012. február 10. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ 「
戦国 Basara」が実写 ドラマ化 !伊達 政 宗 は林 遣 都 、織田 信長 はGackt! (jjapán nyelven). Cinematoday, 2012. június 16. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ a b
悪夢 ちゃん The Movie (japán nyelven). Cinematoday. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Gackt Bakal Perankan Tokoh Legendaris di 'Bima Satria Garuda' (indonéz nyelven). Hai-online.com, 2013. szeptember 23. [2013. szeptember 27-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2013. szeptember 24.)
- ↑
北川 景子 &Gackt&優香 (japán nyelven). Cinematoday. (Hozzáférés: 2014. július 16.) - ↑ Web Novel x Meisa Kuroki x Gackt (japán nyelven). NHK, 2014. június 26. [2014. június 30-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 7.)
- ↑ Gackt
新曲 「暁 月夜 」PVで三国志 の武将 熱演 (japán nyelven). natalie.mu. Natasha, 2014. szeptember 24. (Hozzáférés: 2014. szeptember 28.) - ↑ GACKT's Movie ORIGAMI Chosen for Canne Film Festival Short Film Category (angol nyelven). gackt.com, 2015. április 10. (Hozzáférés: 2019. január 19.)
- ↑ „「
戦国 修羅 SOUL」,GACKT氏 をモデルにした武将 「戦国 GACKT」の配布 を決定 ”, 4Gamer.net, 2015. november 24. (Hozzáférés: 2017. július 11.) (japán nyelvű) - ↑ „【
新作 】戦国 GACKTが2体 貰 える!?『戦国 修羅 SOUL』配信 開始 ”, Famicú, 2015. december 7. (Hozzáférés: 2017. július 11.) (japán nyelvű) - ↑ a b GACKT、
愛 に向 き合 う長編 映画 「最高 の作品 を皆様 に送 ります」 (japán nyelven). natalie.mu. Natasha Inc, 2016. február 9. (Hozzáférés: 2016. február 9.) - ↑ GACKT、14
年 ぶり映画 主演 「一人 の表現 者 として最高 の作品 を」 (japán nyelven). Oricon, 2016. február 9. (Hozzáférés: 2016. február 9.) - ↑ a b Matthew Hernon. „Gackt Is a Star Who Can't Be Contained”, Tokyo Weekender, 2017. szeptember 1. (Hozzáférés: 2017. október 1.) (angol nyelvű)
- ↑ „『
逆転 オセロニア』参戦 のGACKTに独占 インタビュー! ゲームにまつわる豪快 &驚愕 エピソードも続出 (1/2)”, Famicú, 2016. július 29. (Hozzáférés: 2017. július 11.) (japán nyelvű) - ↑ „GACKTさんが
語 るTVアニメ『トリックスター』と怪人 二 十 面相 ”, animate Times, animateLAB Corporation, 2016. november 23. (Hozzáférés: 2017. január 27.) (japán nyelvű) - ↑
佐々木 希 、公開 アフレコに緊張 GACKTがフォロー「僕 はかわいい人 には優 しい」 (japán nyelven). Oricon, 2017. február 16. (Hozzáférés: 2017. február 16.) - ↑ 【イベントレポート】GACKT、
佐々木 希 と『キングコング』公開 アフレコ「ジュラシック・パークの20倍 おもしろい」 (japán nyelven). Barks. Japan Music Network, 2017. február 16. (Hozzáférés: 2017. február 16.) - ↑ „Fumi Nikaido, GACKT Star in Live-Action Film of Tonde Saitama Comedy Manga”, Anime News Network, 2018. augusztus 4. (Hozzáférés: 2018. október 28.) (angol nyelvű)
- ↑ Gackt's first starring stage role in "Nemuri Kyoshiro" (angol nyelven). tokyograph.com, 2009. november 4. [2012. október 4-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2010. szeptember 12.)
- ↑
剣豪 ・眠 狂四郎 役 でGacktが舞台 初 挑戦 「歴代 キャストと比 べてもらって構 わない」と自信 (japán nyelven). news.walkerplus.com, 2010. április 2. [2018. június 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 19.) - ↑ Gacktの
眠 狂四郎 、「映画 化 ?」と迫 られ紀 里谷 監督 は笑顔 で否 (japán nyelven). barks.jp. Global Plus, 2011. február 28. (Hozzáférés: 2011. augusztus 22.) - ↑ Gackt、
義経 の殺陣 に気合 十 分 共演 の早乙女 &元 宝塚 ・大和 にも期待 (japán nyelven). Oricon, 2011. december 5. (Hozzáférés: 2012. március 31.) - ↑ Gackt
原作 ・脚本 ・演出 ・主演 『Moon Saga義経 秘伝 』稽古 場 会見 (japán nyelven). Theatre Guide, 2012. június 29. [2013. május 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 14.) - ↑ a b Gackt
原作 ・脚本 ・演出 ・主演 『Moon Saga義経 秘伝 』が開幕 (japán nyelven). Theatre Guide, 2012. július 17. [2012. július 25-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 14.) - ↑ 『MOON SAGA−
義経 秘伝 −第 二 章 』2014年 8月 16日 at明治 座 (Live Report) (japán nyelven). OkMusic, 2014. április 27. (Hozzáférés: 2018. november 3.) - ↑ Gackt
主演 『Moon Saga義経 秘伝 』で舞台 チャリティー招待 企画 を実施 (japán nyelven). Theatre Guide, 2012. július 27. [2013. május 16-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. július 14.) - ↑ Moon Saga 〜
義経 秘伝 〜 Vol.2 Live Report (japán nyelven). Excite Japan, 2014. augusztus 8. [2014. augusztus 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2014. augusztus 28.) - ↑ a b „J-rock singer Gackt has a house in Malaysia, says it was 'love at first sight'”, Yahoo, 2017. április 21. (Hozzáférés: 2017. július 11.) (angol nyelvű)
- ↑ „GACKT、マレーシアの
自宅 初 公開 移住 を決 めた理由 も語 る”, Oricon, 2017. április 10. (Hozzáférés: 2017. július 11.) (japán nyelvű) - ↑ „
理想 のボディライン持 つ男性 有名人 、1位 はGACKT”, Oricon, 2006. augusztus 16. (Hozzáférés: 2017. december 28.) (japán nyelvű) - ↑ „Oricon: most beautiful people”, Tokyograph, 2009. április 23.. [2012. március 30-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2017. december 28.) (angol nyelvű)
- ↑ „Oricon: men with beautiful skin”, Tokyograph, 2009. június 25.. [2012. október 12-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2017. december 28.) (angol nyelvű)
- ↑ „"
最 も美 しい日本人 "有名人 、1位 は福山 雅治 &小雪 ”, Oricon, 2010. április 28. (Hozzáférés: 2017. december 28.) (japán nyelvű) - ↑ „
理想 のボディライン持 つ男性 有名人 、1位 はGACKT”, Oricon, 2010. június 30. (Hozzáférés: 2017. december 28.) (japán nyelvű) - ↑ „6月9
日 はロックの日 !発表 ☆ロックな人 ランキングの1位 は誰 ?”, Oricon, 2009. június 9. (Hozzáférés: 2018. november 3.) (japán nyelvű) - ↑ Miller, Laura. Beauty Up: Exploring Contemporary Japanese Body Aesthetics (angol nyelven). University of California Press, 123, 156. o. (2006). ISBN 978-0-520-93884-7
- ↑ Idols and Celebrity in Japanese Media Culture (angol nyelven). Palgrave Macmillan, 26. o. (2012). ISBN 978-0-230-29830-9[halott link]
- ↑ Lucy Hannah Glasspool (2013. augusztus 17.). „Simulation and database society in Japanese role-playing game fandoms: Reading boys' love dōjinshi online” (angol nyelven). Transformative Works and Cultures 12, Kiadó: Organization for Transformative Works.
- ↑ Joanna Elfving-Hwang (2011. augusztus 17.). „Not So Soft After All: Kkonminam Masculinities in Contemporary South Korean Popular Culture” (angol nyelven), 3. o, Kiadó: 7th Biennial Conference of Korean Studies Association of Australasia. (Hozzáférés: 2018. november 1.)
- ↑ Gackt - Profile (angol nyelven). L.O.V.Entertainment. (Hozzáférés: 2017. december 29.)
- ↑ „『
格付 け』GACKTが個人 連勝 58に更新 2009年 から丸 10年 無敗 ”, Oricon, 2019. január 1. (Hozzáférés: 2019. január 5.) (japán nyelvű) - ↑ GACKT and Nishikawa are Sharing Thoughts on Ex-Wife Openly. musicjapanplus.jp. coolJapan inc, 2010. április 28. [2016. február 15-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2016. február 9.)
- ↑ Spindle - Team / Advisors. Spindle. Blackstar&Co. [2019. január 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2019. január 19.)
- ↑ „GACKTとの
出会 いと合氣道 が梅野 源治 をさらに強 くした=11月度 ベストファイターインタビュー”, eFight, Yoshikura Design, 2017. december 17. (Hozzáférés: 2017. december 28.) (japán nyelvű) - ↑ Kevin Taylor: GACKT Aims To Make His Mark on the World Poker Tour (angol nyelven). World Poker Tour, 2017. augusztus 27. (Hozzáférés: 2017. augusztus 28.)
- ↑ Interview with GACKT (angol nyelven). JaME World, 2011. szeptember 28. (Hozzáférés: 2016. február 9.)
- ↑ (2009. február 1.) „Gackt Ghost” (japán nyelven). B=Pass, Japan (2).
- ↑ Lopez, Victor: Okinawa International Movie Festival: Interview de GACKT (Karanukan) (francia nyelven). Japan Lifestyle, 2017. május 3. [2017. július 19-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2017. július 12.)
- ↑ a b 「
翔 んで埼玉 II」まさかの製作 決定 ! GACKT「不安 しかありません」&二階堂 ふみ「とても光栄 」. eiga.com. (Hozzáférés: 2021. augusztus 11.)
Fordítás
[szerkesztés]Ez a szócikk részben vagy egészben a Gackt című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
[szerkesztés]- Hivatalos honlap
- Hivatalos rajongói klub
- Gackt az Internet Movie Database oldalon (angolul)
- Gackt az Instagramon