Vi de Catalunya
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/48/Vinya_a_Catalunya.svg/220px-Vinya_a_Catalunya.svg.png)
El vi a Catalunya té una llarga tradició cultural constituint una regió vinícola històrica amb unes peculiaritats pròpies. El sector està regulat per l'Institut Català de la Vinya i el Vi.[1] El vi del Rosselló tradicionalment també s'anomena vi català.
El subsector del vi i derivats ocupa el quart lloc dins del sector agroalimentari català,[2] i representa el 25% de la producció d'Espanya.[3] La producció anual és de més de 380 milions d'ampolles de les que unes dues terceres parts es destinen a l'exportació. Aproximadament, la meitat de la producció és de vi i l'altra meitat és de cava.
Història
[modifica]La vinya i el vi van ser introduïts pels grec a l'àrea de l'Empordà. En època dels romans es va desenvolupar el comerç dels vins del Camp de Tarragona i d'Alella, als voltants de Tàrraco i Barcino.
Al segle xviii es va estendre l'exportació. Per una banda s'exportava el vi de l'Empordà al Llenguadoc, i per altra banda es va estimular el conreu de les comarques litorals i prelitorals per l'exportació a Amèrica com a vi concentrat en aiguardent. Des de Vilanova i la Geltrú s'exportava la producció del Penedès, des de Salou la producció del Baix Camp i del Priorat, i en menor mesura des dels ports de Roses, Begur, Mataró, Barcelona i Tarragona.
A partir del 1865, amb la irrupció de la fil·loxera a França, tots els ports van orientar l'exportació cap al Llenguadoc i Provença per atendre la gran demanda francesa. Entre els anys 1878 i 1900 la fil·loxera va acabar destruint tota la vinya de Catalunya. La replantació va comportar un canvi, passant la producció màxima del Bages al Penedès, i provocant el despoblament del Priorat. La replantació de ceps blancs va afavorir el desenvolupament del cava. Es van crear les primeres cooperatives vinícoles a Alella, Igualada i Artés, impulsades per la Mancomunitat de Catalunya. Coincidint amb el modernisme es van construir grans celles cooperatius, anomenats "catedrals del vi", a Barberà de la Conca, l'Espluga de Francolí, Falset, etc. A Raimat es va produir una experiència inèdita a Europa de colonització agrícola.
Durant la Primera Guerra Mundial es va produir una demanda excepcional. La superproducció va quedar paralitzada per la Guerra civil espanyola i la Segona Guerra Mundial. A partir dels anys 1960 el conreu es va renovar introduint noves varietats de raïm i nous mètodes vinícoles, destacant el Penedès com a capdavanter en tecnologia i la recuperació del Priorat.
Geografia
[modifica]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/Vi_de_Catalunya.jpg/220px-Vi_de_Catalunya.jpg)
2 DO Conca de Barberà
3 DO Costers del Segre
4 DO Empordà
5 DO Montsant
6 DO Penedès
7 DO Pla de Bages
8 DOQ Priorat
9 DO Tarragona
10 DO Terra Alta
El conreu de la vinya a Catalunya es concentra sobretot en les comarques prelitorals, entre la Serralada Prelitoral i la Depressió Prelitoral amb l'excepció de la part oriental més humida (eix del Montnegre, Montseny, les Guilleries i Puigmal). A més, es conrea a les planes de menys altitud de la Depressió Central (el pla de Lleida i el pla de Bages), i als dos vessants de l'Albera (el pla de l'Empordà i el pla del Rosselló). El clima és mediterrani litoral amb estius moderadament calorosos, hiverns freds sense gelades ni pedregades, pluges concentrades a la tardor i la primavera, i ben assolellat amb serralades orientades al sud-est.
La diversitat geogràfica fa que hi hagi una diversitat de terrers agrupats en dotze Denominacions d'Origen que ocupen unes 70 mil hectàrees. Per ordre del nombre d'hectàrees de superfície inscrita,[4] les Denominacions d'Origen són les següents:
DO | Superfície (hectàrees) |
---|---|
DO Penedès | 27.729 |
DO Terra Alta | 9.224 |
DO Catalunya | 8.690 |
DO Tarragona | 7.391 |
DO Conca de Barberà | 5.871 |
DO Costers del Segre | 4.622 |
DO Empordà | 2.070 |
DO Montsant | 2.020 |
DOQ Priorat | 1.650 |
DO Alella | 560 |
DO Pla de Bages | 550 |
La del Priorat és una Denominació d'Origen Qualificada. La de Catalunya és una denominació regional superposada geogràficament a les altres. A més, existeix la Denominació d'Origen Cava que es troba majoritàriament al Penedès.
Les Denominacions d'Origen depenen de l'Institut Català de la Vinya i el Vi (INCAVI), adscrit al Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya.
Vi
[modifica]A Catalunya predomina el conreu del raïm blanc en explotacions agràries familiars associades en cooperatives.
Tradicionalment han destacat els vins blancs i els vins licorosos: vi ranci, vi de garnatxa, vi de moscatell, vimblanc. Avui la producció de vi blanc és majoritària a Alella, el Penedès i a Tarragona, i de vi negre a la resta. Els productors són cellers petits o mitjans i només sobresurt l'empresa Torres com a gran del sector. Mentre que les vendes d'exportació són bones, els vins són poc coneguts en el mercat interior. Els restaurants de Catalunya consumeixen un 30% de vi català i les cadenes d'alimentació un 50%[5]
Són varietats blanques autòctones: el macabeu, el xarel·lo, la pansa blanca i el picapoll. Són varietats negres autòctones: el sumoll i el trepat. A més, són varietats tradicionals: la garnatxa, la malvasia, el monestrell, el moscatell, la parellada, el samsó i l'ull de llebre.
Cava
[modifica]El cava també s'anomena cava català, ja que el 95% de la producció es fa a Catalunya. Té el seu origen i capital a Sant Sadurní d'Anoia, on es va adaptar el mètode del xampany amb les varietats pròpies: macabeu, parellada i xarel·lo.
La major part de la producció es fa a l'Alt Penedès, però també a la Conca de Barberà i el Tarragonès. És una denominació que no depèn de la Generalitat sinó del Ministeri d'Agricultura, ja que es pot produir a tres comunitats autònomes més: La Rioja, País Valencià i Extremadura.
A diferència del vi, el cava és conegut i valorat pel mercat interior, a més d'una bona exportació a Alemanya, Gran Bretanya i Estats Units. És un producte vinculat a les celebracions i és al Nadal quan es produeix la meitat de les seves vendes.
Destaquen en el sector dues grans empreses, Freixenet i Codorniu, que impulsen la promoció i l'exportació del cava. Darrere d'elles es poden trobar des d'empreses mitjanes fins a caves familiars.
Productes derivats
[modifica]El vi nord-català té un producte derivat, el Vabé. Aquesta beguda aperitiva és fabricada amb els mosts dels varietats moscatell, garnatxa, macabeu i malvasia de la denominació ribesaltes, els quals són mesclats amb alcohol i envellides durant a mínim tres anys per crear una beguda de color vermellós i amb un 16% d’alcohol.
Referències
[modifica]- ↑ Web oficial de l'INCAVI
- ↑ Macromagnituds agràries. Catalunya 1995-2004[Enllaç no actiu], Generalitat de Catalunya
PDF
- ↑ Datos de las vcprd, campaña 2004/2005 Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine., Ministerio de Agricultura, Pesca y Alimentación
PDF (castellà)
- ↑ El sector de la vinya i el vi a Catalunya Arxivat 2007-08-07 a Wayback Machine., INCAVI
- ↑ "Situació crítica en el sector del vi" Arxivat 2019-09-24 a Wayback Machine., article de Vicent Canet a La Vanguardia, 30-5-2005
Vegeu també
[modifica]- Vinya dels Pirineus
- Denominació d'Origen
- Vi del Rosselló
- Vi de les Illes Balears
- Vi del País Valencià
Enllaços externs
[modifica]- «El sector del vi a Catalunya. Tradició, cultura, paisatge, investigació, innovació i tecnologia, ambició i passió», Promotora dels aliments catalans - Prodeca.
- «Coneix el vi català», INCAVI, GenCat.
- «Catalunya, terra de vins amb història», 11-12-2019. [Consulta: 26 juliol 2023].
- «Peregrinació a les catedrals del vi». Catalunya Convention Bureau, 19-04-2016. [Consulta: 26 juliol 2023].
- Enotourist: Vi de Catalunya Arxivat 2013-04-03 a Wayback Machine. (anglès)
- Les zones pròpies de la vinya segons A. Matons Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., mapa del 1931.