Puodas
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/Olla_en_Fogon.jpg/230px-Olla_en_Fogon.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/%D0%93%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D1%8F%D0%BD%D1%8B%D0%B9_%D0%B3%D0%BE%D1%80%D1%88%D0%BE%D1%87%D0%B5%D0%BA.jpg/200px-%D0%93%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D1%8F%D0%BD%D1%8B%D0%B9_%D0%B3%D0%BE%D1%80%D1%88%D0%BE%D1%87%D0%B5%D0%BA.jpg)
Puodas – indas, skirtas valgiui virti. Tradiciškai puodai būdavo moliniai, neglazūruoti, dabar – daugiausia metaliniai.
Lietuvoje puodai randami tarp seniausių archeologinių radinių. IV tūkstm. pr. m. e. puodai gaminti tiek plokščiu, tiek smailu dugnu, o nuo II tūkst. pr. m. e. pradėjo vyrauti plokščiadugniai puodai. I tūkstm. m. e. pr. puodai įgavo panašų pavidalą į dabartinių – paryškinti pečiai ir kaklelis (arba visai be kaklelio), pilvelis viršutiniame trečdalyje, popilvis nuolaidus. Nuo X a. puodai pradėti žiesti žiedžiamuoju ratu. Lietuvoje gamintų puodų talpa paprastai būdavo nuo 1 iki 10 litrų, o kai kurioms progoms (vestuvėms, krikštynoms) gaminti iki 25 l puodai. Naudoti ir nedideli puodai su dangteliu, rankenėlėmis. Kartais viršutinė puodo pusė (petukai, kaklelis) puošti juostomis (tiesiomis, laužtomis, banguotomis).
XVIII a. pab. – XIX a. pr. naudoti ir žalvariniai puodai, o XIX a. antroje pusėje – XX a. pr. ketaus puodai. Nuo XX a. vid. naudojami pramoninės gamybos metaliniai puodai.[1]
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Puodas. Tarybų Lietuvos enciklopedija, T. 3 (Masaitis-Simno). – Vilnius: Vyriausioji enciklopedijų redakcija, 1987. // psl. 470